Дата документу 25.06.2026	Справа № 554/8088/26	
 	Провадження № 3/554/967/2026	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.06.2026 р. м. Полтава
Суддя Шевченківського районного суду міста Полтави Горбунова Я. М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, не одружений, курсант 4 навчального курсу Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, військове звання солдат, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
у скоєні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, - 
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до наказу ТВО начальника Військово-юридичного інституту Національного юридично університету імені Ярослава Мудрого №144-HP від 24 травня 2026 року солдат ОСОБА_1 , курсант четвертого навчального курсу Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого був призначений до складу добового наряду - начальником патруля (старшим зміни) та у період з 18 год. 00 хв. 24.05.2026 року по 18 год. 00 хв. 25.05.2026 був наділений функціями представників за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється законом та відповідно набув повноважень на виконання організаційно-розпорядчих обов?язків у складі добового наряду.
Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожен військовослужбовець зобов?язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок.
Відповідно до ст.ст. 1, З Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, військова дисципліна зокрема зобов?язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів. 
Частиною 4 ст. 24 Закону України «Про військову службу та військовий обов?язок» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов?язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи(занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов?язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов?язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов?язки не були пов?язані з військовою службою; під час виконання обов?язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Згідно положень ст. 267 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, добовий наряд призначається для підтримання внутрішнього порядку, охорони особового складу, озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, приміщень і майна військової частини (підрозділу), контролю за станом справ у підрозділах і своєчасного вжиття заходів для запобігання правопорушенням, а також для виконання інших обов?язків внутрішньої служби. Відповідно до ст. 291 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, усі військовослужбовці добового наряду повинні твердо знати, неухильно й сумлінно виконувати свої обов?язки, наполегливо домагаючись додержання розпорядку дня та правил внутрішнього порядку.
Статтею 55 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України передбачено, що особовий склад патруля під час виконання своїх обов?язків повинен бути взірцем додержання військової дисципліни, форми одягу та військової ввічливості.
Згідно ст. 54 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України патрульний зобов?язаний: пильно нести службу, стежити за поведінкою військовослужбовців і доповідати про помічені порушення ними військової дисципліни та громадського порядку начальникові патруля; точно і швидко виконувати накази начальника патруля і нікуди не відходити без його дозволу; рішуче й уміло діяти під час затримання порушників військової дисципліни та громадського порядку; нічого не брати від затриманих і не передавати їм без дозволу начальника патруля, доповідати начальникові патруля про прохання затриманих; після закінчення патрулювання і прибуття до військової частини з дозволу начальника патруля повернутися до свого підрозділу і доповісти черговому підрозділу про своє прибуття.
Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов?язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов?язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов?язків згідно із законодавством.
Разом з тим, 24 травня 2026 року солдат ОСОБА_1 , курсант Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, в умовах особливого періоду (воєнного стану) перебуваючи у складі добового наряду в якості начальника патруля (старшого зміни) Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (тимчасове місце дислокації - АДРЕСА_2 , на фондах Полтавського юридичного інституту імені Ярослава Мудрого), порушуючи вимоги ст.ст. 11, 267, 291 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 54, 55 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України вчинивши недбале ставлення до військової служби за наступних обставин.
Зокрема, о 23 год. 20 хв. 24 травня 2026 року солдат ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду (воєнного стану), перебуваючи у складі добового наряду в якості начальника патруля (старшого зміни) Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (тимчасове місце дислокації - АДРЕСА_2 , на фондах Полтавського юридичного інституту імені Ярослава Мудрого), порушуючи вимоги ст.ст. 11, 267, 291 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 54, 55 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України та п.п. 1-4 Інструкції особовому складу щодо несення служби у пішому патрулі по внутрішній території розташування Військово-юридичного інституту від 30.08.2025, залишивши визначене місце служби - територію Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, покладених на нього службових обов?язків начальника патруля (старшого зміни) належним чином не виконував, графіку несення служби та маршруту патрулювання не дотримувався, несенням служби патрульним не керував, за відсутності законних підстав обов?язки з несення служби не виконував та без дозволу чергового Інституту залишив визначений маршрут патрулювання та убув до місця проживання ( АДРЕСА_1 ), повернувшись до виконання обов?язків у добовому наряді о 00 год. 15 хв. 25 травня 2026 року, в результаті чого завдав загрозу життю та здоров?ю іншим військовослужбовцям, чим заподіяв шкоду інтересам військової служби, яка виявилась у підриві бойової готовності підрозділу, поданням негативного прикладу наслідування для інших військовослужбовців та порушенні військової дисципліни, чим вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-15 КУпАП.
За викладених вище обставин солдат ОСОБА_1 в порушення вимог ст.ст. 11, 267, 291 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав .Прохав розстрочити штраф, так як сума штрафу є значною, на даний час сплатити штраф одним платежем немає можливості.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 172-15 КУпАП. 
Відповідно до статті 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частиною 2 статті 251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
За вимогами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Диспозиція частини першої статті 172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.
Відповідальність за частиною другою статті 172-15 КУпАП настає за вчинення особою діяння, передбаченого частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.
З вказаної правової норми слід зробити висновок, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП, є військова службова особа.
Згідно примітки до ст. 172-13 КУпАП під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.
З досліджених судом доказів встановлено, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки недбалого ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно з ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. За заявою стягувача виконавець може відстрочити або розстрочити виконання рішення (крім судового рішення), за наявності обставин, передбачених частиною першою цієї статті, про що виносить відповідну постанову.
Вирішуючи клопотання про розстрочення виконання постанови, суд з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, з огляду на каральну мету стягнення, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним (рішення у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року), дійшов висновку, що це питання слід розглянути за аналогією закону згідно з ч. 4 ст. 53 КК України, яка визначає, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.
Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.
При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини. Крім того, оскільки ОСОБА_1 не має фінансової можливості одноразово сплатити штраф у розмірі 17 000 грн., суд вважає за доцільне задовольнити клопотання про розстрочку виконання штрафу і, з урахуванням його майнового стану, призначити сплату цього штрафу з розстрочкою виплати частинами строком на 5 місяців, що становить по 3 400 грн. 00коп. до 30 числа включно щомісяця.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284, 307, 308 КУпАП, - 
П О С Т А Н О В И В :
Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Розстрочити виконання цієї постанови суду в частині сплати штрафу на п`ять місяців, тобто по 3 400 грн. 00 коп. до 30 числа включно щомісяця. Обчислювати цей строк, починаючи з місяця, в якому постанова набере законної сили.
Стягувач: Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого (м. Харків, вул. Динамівська, 4, 61024)
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп.
Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до ст.ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, у разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.
Постанова може бути оскаржена особою яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя Я. М. Горбунова