ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2026 року 	м. Ужгород	№ 260/3022/26 	
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:

07 травня 2026 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), яким просить суд: « 1. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (код за ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) щодо відмови у виключенні з військового обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ), зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (код за ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) виключити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) з військового обліку». 
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 травня 2026 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач вказує, що відповідно до Свідоцтва про хворобу № 3052/746 позивач визнаний непридатним до військової служби. Наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 02 вересня 2025 року позивача виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення. Вказаним наказом направлено позивача для зняття з військового обліку до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року у справі № 260/10076/25, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 розглянути його заяву вiд 04 грудня 2025 року № 2025/12/04/к про внесення даних щодо визнання його непридатним до військової служби та виключення з військового обліку, а також прийняти відповідне рішення за результатами розгляду цієї заяви. На виконання вказаного рішення суду, відповідачем листом було повідомлено позивача, що на підставі свідоцтва про хворобу № 3052/746, яке видано на підставі Положення про проходження медичного огляду в Державній прикордонній службі України, позивача було звільнено з Державної прикордонної служби, але цей документ не є підставою для виключення з військового обліку, оскільки базується на Положенні, яке не затверджене Міністерством оборони України. Не погоджуючись з такими діями суб`єкта владних повноважень, останній звернувся до суду із даним позовом.
До суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимоги, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити. Вказує, що позивач не актуалізував свої військово-облікові дані, то з наявних відомостей у ЄДРПВР рахувався таким, що підлягає призову. Для вирішення порушеного питання, позивачу слід звернутись з заявою та висновком військово-лікарської комісії, за місцем свого проживання до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу для актуалізації інформації про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. 
Згідно із статтею 262 частиною 5 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Зважаючи на вимоги статті 162 частини 6 КАС України, суд вважає, що розгляд справи може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне. 
Судом встановлено, що 24 липня 2025 року гарнізонна ВЛК при ВМКЦ ДПСУ у м. Львів провела огляд ОСОБА_1 , за результатами якого останній визнаний непридатним до військової служби, що підтверджується свідоцтвом про хворобу № 3052/746 (а.с.а.с. 15, 16).
Відповідно до наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 02 вересня 2025 року № 1215-ОС позивача виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення. Вказаним наказом направлено позивача для зняття з військового обліку до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 14). 
Позивач звернувся із заявою № 2025/12/04/к від 04 грудня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якій просив: 1) Прийняти рішення про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про те, що на підставі свідоцтва про хворобу № 3052/746 від 24.07.2025 року гарнізонною ВЛК при ВМКЦ ДПСУ м. Львів, за результатом проведення огляду солдата ОСОБА_1 прийнято рішення про визнання його непридатним до військової служби; 2) Прийняти рішення про виключення ОСОБА_1 з військового обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.а.с. 18, 19).
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року у справі № 260/10076/25, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 розглянути його заяву вiд 04 грудня 2025 року № 2025/12/04/к про внесення даних щодо визнання його непридатним до військової служби та виключення з військового обліку, а також прийняти відповідне рішення за результатами розгляду цієї заяви (а.с.а.с. 22-24).
Листом №21676 від 24 грудня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомив позивача, що на підставі свідоцтва про хворобу №3052/746, яке видано на підставі Положення про проходження медичного огляду в Державній прикордонній службі України, позивача було звільнено з Державної прикордонної служби, але цей документ не є підставою для виключення з військового обліку, оскільки базується на Положенні, яке не затверджене Міністерством оборони України. Одночасно вказано, що 14 жовтня 2025 року військова - лікарська комісія на підставі «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» затвердженого наказом міністра оборони України №402 від 14.08.2008 року надала постанову №2025-1014-1622-2560-0 про придатність позивача до служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах(Установах), медпідрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони на підставі статті 165 графи II розкладу хворіб (а.с. 28).
Не погоджуючись із такими діями суб`єкта владних повноважень, вважаючи, що дії з виключення позивача з військового обліку, має вчинити саме відповідач, останній звернувся до суду із цим позовом.
Визначаючись щодо заявлених вимог в контексті цієї спірної ситуації, суд керується та виходить з наступного.
Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі по тексту – Закон України № 2232-ХІІ).
За змістом статті 1 частини 1, частини 3 Закону України № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (стаття 1 частина 5 Закону України № 2232-XII).
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (стаття 1 частина 7 Закону України № 2232-XII).
Статтею 2 частиною 6 Закону України № 2232-XII визначені такі види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Глава VI Закону України № 2232-XII регулює питання військового обліку громадян України.
Згідно із статтею 33 частиною 1 Закону України № 2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
За нормами статті 33 частини 3-5 Закону України № 2232-ХІІ військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Військовий облік військовозобов`язаних та резервістів за призначенням поділяється на загальний і спеціальний.
Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (стаття 34 частина 1 Закону України № 2232-ХІІ).
Відповідно до статті 37 частини 1 пункту 2 Закону України № 2232-ХІІ взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України, зокрема, зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, служби зовнішньої розвідки України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Служби зовнішньої розвідки України.
За нормами статті 37 частини 1-4 Закону України № 2232-ХІІ призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік.
У разі декларування місця проживання особи за декларацією про місце проживання, поданою в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів здійснюється відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки на підставі відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів в електронній формі, надісланих органами реєстрації через Єдину інформаційну систему Міністерства внутрішніх справ України до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії воєнного стану призовники, військовозобов`язані та резервісти, які залишили або покинули своє місце проживання, зобов`язані в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи стати на військовий облік у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, а військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - у зазначений строк повідомити про зміну місця проживання відповідному підрозділу розвідувальних органів України).
Відповідно до статті 37 частини 6 пункту 3 Закону України № 2232-ХІІ виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
Статтею 70 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" від 19.11.1992 № 2801-ХІІ передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Військово-лікарські комісії також можуть створюватися при державних та комунальних закладах охорони здоров`я.
Порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 № 154 (далі по тексту – Положення № 154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
За змістом пункту 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; забезпечують захист цілісності бази Реєстру, його апаратного та програмного забезпечення, достовірності даних Реєстру, захист від несанкціонованого доступу, незаконного використання, копіювання, спотворення, знищення даних Реєстру, безпеку персональних даних відповідно до Законів України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах, Про захист персональних даних та міжнародних договорів у сфері захисту інформації, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.
У свою чергу, механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначений Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі по тексту – Порядок № 1487).
За нормами пункту 15-1 Порядку № 1487 до запровадження електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, відповідно до Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів призовники, військовозобов`язані та резервісти (за наявності у них дійсних військово-облікових документів) можуть надавати інформацію про зміну своїх облікових даних шляхом подання заяв та відповідних підтвердних документів через центри надання адміністративних послуг, на підставі яких районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, орган СБУ, відповідні підрозділи розвідувальних органів вносять зміни до відповідних облікових документів та Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до пункту 79 Порядку № 1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього; організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям; організовують та забезпечують зберігання облікової документації призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональних даних, які містяться в них; забезпечують громадян військово-обліковими документами та зберігання зданих або вилучених у призовників, військовозобов`язаних та резервістів військово-облікових документів; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього; виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки забезпечують виконання військового обов`язку громадянами України, організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, здійснюють взяття, зняття та виключення з військового обліку в установленому порядку.
Відповідно до пункту 22 Порядку № 1487 взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, підрозділах Служби зовнішньої розвідки здійснюється відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
В свою чергу за нормами пункту 21 Порядку № 1487 взяття громадян на персонально-первинний та персональний військовий облік, а також їх виключення з такого обліку здійснюється лише після взяття (зняття, виключення) зазначених громадян на військовий облік (з військового обліку) у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів.
Як зазначено вище, виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку (стаття 37 частина 6 пункт 3 Закону України № 2232-ХІІ).
Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти) визначено Законом України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" від 16.03.2017 № 1951-VIII (далі – Закон України № 1951-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону України № 1951-VIII Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - автоматизована інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Статтею 2 Закону України № 1951-VIII визначено, що одним з основних завдань Реєстру є ведення військового обліку громадян України.
Відповідно до статті 3 частини 1Закону України № 1951-VIII основними засадами ведення Реєстру є: 1) обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) повнота та актуалізація відомостей Реєстру про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 3) захищеність Реєстру та внесених до нього відомостей - держава гарантує захист бази даних Реєстру від несанкціонованого доступу та зловживання доступом, незаконного використання відомостей Реєстру, порушення цілісності бази даних Реєстру та його апаратного чи програмного забезпечення, а також гарантує дотримання законодавства щодо захисту персональних даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, наявних у Реєстрі.
В свою чергу за нормами статті 5 частини 1 Закону України № 1951-VIII держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.
Адміністратор Реєстру обробляє відомості про призовників, військовозобов`язаних та резервістів від імені держателя Реєстру. Для цього із складу підпорядкованих йому органів визначаються органи адміністрування Реєстру та органи ведення Реєстру (частина 3 статті 5 Закону України № 1951-VIII).
Відповідно до положень статті 5 частини 7 Закону України № 1951-VIII порядок обробки та захисту відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів органами адміністрування Реєстру визначається Порядком ведення Реєстру, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
Разом з тим згідно із статтею 5 частинами 8, 9 Закону України № 1951-VIII органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Разом з тим, як зазначено вище, згідно із статтею 34 частиною1 Закон України у № 2232-ХІІ персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України 25 червня 2024 року № 441 затверджено Положення про проходження медичного огляду в Державній прикордонній службі України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 липня 2024 р. за № 1089/42434 (далі по тексту – Положення № 441)
Це Положення визначає порядок проведення військово-лікарськими комісіями (далі - ВЛК) Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба) медичного огляду громадян призовного віку; військовозобов`язаних, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах (далі - ВВНЗ); військовослужбовців Держприкордонслужби та членів їхніх сімей; осіб, звільнених з військової служби Держприкордонслужби та військових частин прикордонних військ СРСР та їх органів управління, дислокованих на території України; військовослужбовців Держприкордонслужби та працівників Держприкордонслужби, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I, II груп патогенності; військовослужбовців Держприкордонслужби, які проходять військову службу на кораблях, катерах та суднах забезпечення Морської охорони Держприкордонслужби; льотного складу та авіаційного персоналу Держприкордонслужби, з метою визначення їх придатності за станом здоров`я до військової служби (роботи за фахом), встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) з проходженням військової служби та встановлення причинного зв`язку, захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), які призвели до смерті військовослужбовців Держприкордонслужби.
Згідно із пунктом 2 розділу 1 Положення № 441 для виконання завдань, визначених у пункті 1 цього розділу, у Держприкордонслужбі створюються: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК), постійно та тимчасово діючі позаштатні гарнізонні та госпітальні ВЛК закладів охорони здоров`я (органів) Держприкордонслужби, а також постійно діючі ЛЛК.
Згідно із пунктом 1 розділу 1 Положення № 441 основними завданнями ВЛК є, зокрема визначення ступеня придатності військовослужбовців Держприкордонслужби до військової служби.
Відповідно до пункту 3 та пунктом 4 розділу 1 Положення № 441 ЦВЛК, ВЛК, ЛЛК приймають постанови, які оформлюються свідоцтвом про хворобу (додаток 1), довідкою військово-лікарської комісії (лікарсько-льотної комісії) (додаток 2), протоколом засідання ВЛК (ЛЛК) з визначення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) (додаток 3). Строк оформлення ЦВЛК, ВЛК, ЛЛК свідоцтва про хворобу становить не більше 5 робочих днів із дня завершення медичного огляду. У прийнятті постанов ЦВЛК, ВЛК та ЛЛК є незалежними. У своїй роботі вони керуються Законами України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цим Положенням, а також іншими нормативно-правовими актами з питань діяльності ЦВЛК, ВЛК та ЛЛК.
Згідно із пунктом 1 розділу 2 Положення № 441 медичний огляд військовозобов`язаних, яких звільнено в запас із Держприкордонслужби та які перебувають на обліку в ТЦК та СП, проводиться відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800.
Згідно із пунктом 2 та із пунктом 3 розділу 2 Положення № 441 причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) з військовою службою у осіб, звільнених з військової служби, які проходили військову службу в органах Держприкордонслужби та військових частинах прикордонних військ СРСР та їх органів управління, дислокованих на території України, визначає ЦВЛК. Причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) з військовою службою встановлюється звільненим з військової служби особам, які проходили військову службу в органах Держприкордонслужби та: були звільнені з військової служби в запас або відставку без проведення медичного огляду; не згодні з постановою ВЛК, ЛЛК про придатність до військової служби на період фактичного звільнення; не згодні з постановою ВЛК, ЛЛК про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) та ставлять питання про перегляд цієї постанови; ставлять питання про причинний зв`язок захворювань, які виникли після звільнення в запас або відставку; ставлять питання про причинний зв`язок наслідків захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) отриманих під час проходження військової служби.
Відповідно до частини 6 статті 37 Закону № 2232-XII виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: 1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; 2) припинили громадянство України; 3) визнані непридатними до військової служби; 4) досягли граничного віку перебування в запасі.
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.
Висновки щодо правозастосування.
Закон України № 2232-ХІІ розрізняє дві правові процедури припинення військового обов`язку:
- звільнення у відставку здійснюється військовою частиною, в якій військовослужбовець проходив службу з підстав визначених статтею 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу;
- переведення у відставку здійснюється територіальним центром комплектування та соціальної підтримки (ТЦК та СП) відповідно до статті 32 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.
Обидві підстави (звільнення у відставку або переведення у відставку) мають однакові правові наслідки: є моментом припинення військового обов`язку і виключення військовозобов`язаного з військового обліку.
Відповідно до статті 5 частини 4 Закону України № 2232-ХІІ до військових звань громадян України, які перебувають у запасі чи у відставці або проходять службу у військовому резерві, додаються слова відповідно "запасу", "у відставці" або "резерву".
У цьому положенні законодавець визначає, що до військового звання додаються відповідні позначення: «запасу», «у відставці», «резерву», що підтверджує розмежування правового статусу таких осіб.
За наведеного правового регулювання, суд констатує, що громадяни України, які звільнені або переведені у відставку, не належать до жодної із вищезазначених категорій, на які поширюється військовий обов`язок, а отже, вони не підлягають військовому обліку.
Судом встановлено, що 24 липня 2025 року гарнізонна ВЛК при ВМКЦ ДПСУ у м. Львів провела огляд ОСОБА_1 , за результатами якого останній визнаний непридатним до військової служби, що підтверджується свідоцтвом про хворобу № 3052/746 (а.с.а.с. 15, 16).
Відповідно до наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 02 вересня 2025 року № 1215-ОС позивача виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення. Вказаним наказом направлено позивача для зняття з військового обліку до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 14). 
Отже, позивач є звільненим у відставку військовослужбовцем, якому на підставі висновку ВЛК встановлено непридатність до військової служби, а тому, відповідно до статті 37 Закону України № 2232-ХІІ він підлягає виключенню з військового обліку.
Листом №21676 від 24 грудня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомив позивача, що на підставі свідоцтва про хворобу №3052/746, яке видано на підставі Положення про проходження медичного огляду в Державній прикордонній службі України, позивача було звільнено з Державної прикордонної служби, але цей документ не є підставою для виключення з військового обліку, оскільки базується на Положенні, яке не затверджене Міністерством оборони України. Одночасно вказано, що 14 жовтня 2025 року військова - лікарська комісія на підставі «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» затвердженого наказом міністра оборони України №402 від 14.08.2008 року надала постанову №2025-1014-1622-2560-0 про придатність позивача до служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах(Установах), медпідрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони на підставі статті 165 графи II розкладу хворіб (а.с. 28).
На такі аргументи відповідача суд зазначає, що позивача звільнено у зв`язку з непридатністю до військової служби.
Позивач пройшов медичний огляд за результатами якого оформлено висновок військово-лікарської комісії (ВЛК) про непридатність до військової служби, що підтверджується свідоцтвом про хворобу № 3052/746. Свідоцтво про хворобу позивача затверджено Центральною військово-лікарською комісією Державної прикордонної служби.
Оскільки непридатність позивача до військової служби встановлено на підставі належно оформлених медичних документів, тому він не повинен проходити також медичний огляд відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року № 402.
За наведених обставин справи та правового регулювання, відповідач неправомірно відмовив позивачу у виключенні його з військового обліку, а отже, наявні підстави для виключення з військового обліку, внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідних відомостей та видачі військово-облікового документу з відміткою про виключення з військового обліку.
Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. 
З огляду на вищевказане, враховуючи обставини встановлені судом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. 
Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд, –

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії – задовольнити.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у виключенні з військового обліку ОСОБА_1 .
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 виключити ОСОБА_1 , з військового обліку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя	С.Є. Гаврилко