КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2026 року місто Київ

справа № 758/10276/24 
апеляційне провадження № 33/824/3147/2026

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Головачова Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Енергетичної митниці на постанову судді Подільського районного суду міста Києва Казимиренка Л.В. від 28 квітня 2026 року, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора товариства з обмеженою відповідальністю «Арніко Трейд», адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , за статтею 485 Митного кодексу України,

в с т а н о в и в :

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 28 квітня 2026 року закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою представник Енергетичної митниці - Швед А.О. подала апеляційну скаргу, у якій просила скасувати постанову Подільського районного суду міста Києва від 28 квітня 2026 року та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у розмірі 150% несплаченої суми митних платежів у розмірі 4 200 грн.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції не надав комплексної оцінки всім доказам вини ОСОБА_1 , а тому дійшов помилкового висновку щодо відсутності у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України. Вказує, що ОСОБА_1 свідомо та умисно не заявила в митній декларації транспортні витрати до кордону, що призвело до неправомірного зменшення розміру митних платежів, що підтверджується належними доказами у справі, які необґрунтовано не враховані суддею при прийнятті постанови.

У судовому засіданні представник Енергетичної митниці - Носко Ю.Ю. підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

ОСОБА_1 в судовому засіданні в режимі відеоконференції просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Подільського районного суду міста Києва від 28 квітня 2026 року без змін.

Вивчивши матеріали провадження у справі про порушення митних правил та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення осіб, які з`явились у судове засідання, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як убачається зі змісту протоколу про порушення митних правил від 28 травня 2024 року № 0177/90300/24, 19 лютого 2023 року до відділу митного оформлення «Чернігів» митного поста «Центральний» Енергетичної митниці митним брокером ФОП ОСОБА_2 на підставі договору про митно-брокерське обслуговування від 1 липня 2021 року № 01/07-АТ, укладеного з ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» в особі директора - ОСОБА_1 , було подано електронну митну декларацію типу ІМ 40 ЕА № 23UA903030000622U3 (далі - ЕМД) за якою задекларовано до оформлення в митному режимі «імпорт» товар «Газ вуглеводневий скраплений паливний, пропан-бутан» за кодом 2711129700 згідно з УКТЗЕД загальною вагою - нетто 18 580 кг, обсягом 35 156 л та фактурною вартістю 11 705,40 Євро.

Зазначений вантаж надійшов на адресу ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» (код ЄДРПОУ 40599704, 61012, м. Харків, вул. Червоні Ряди буд. 14, кімн. 209) автомобільним транспортом д.р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 на підставі зовнішньоекономічного контракту від 7 липня 2022 року № 01/07 укладеного між компанією GMG Group LLC (16192, Coastal Highway, Lewes, Delaware 19958, County of Sussex, Сполучені Штати Америки) та ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» на умовах поставки DAP-Dorohusk/Yagodzin згідно ІНКОТЕРМС.

Відправником зазначеного товару була польська компанія BARTER S.A. (15-281, ul. Legionowa 28, Bialystok Polska). Перевізником зазначеного вантажу було підприємство ТОВ «АСТРА» (код ЄДРПОУ 21394227, Україна, 15200, Чернігівська обл., м. Сновськ, вулиця Леніна, буд. 3) згідно з договором про перевезення вантажів від 7 червня 2022 року № 04061-Т, укладеного вказаним підприємством з ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» в особі директора ОСОБА_1 .

Для здійснення митного оформлення товару разом з ЕМД були подані наступні документи, які підтверджують митну вартість товару: зовнішньоекономічний контракт від 7 липня 2022 року № 01/07, додаткова угода від 10 лютого 2023 року № 21 до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 7 липня 2022 року № 01/07; інвойс від 18 лютого 2023 року № 518/EX/G/2023 (виставлений компанією BARTER S.A. покупцю - GMG Group LLC ), фінальний інвойс від 18 лютого 2023 року № 134 (виставлений компанією GMG Group LLC покупцю ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД»); CMR від 18 лютого 2023 року № 518/EX/G/2023.

Згідно з додатковою угодою від 10 лютого 2023 року № 21 до зовнішньоекономічного договору від 7 липня 2022 року № 01/07 поставка товару здійснена на умовах DAP UA Дорогуск - Ягодин згідно з ІНКОТЕРМС.

Відповідно до умов поставки DAP ІНКОТЕРМС на продавця покладаються обов`язки нести всі витрати та ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення.

Відповідно до відомостей ЕМД та декларації митної вартості, ОСОБА_2 визначено митну вартість в розмірі 457 734 грн 98 коп. (за курсом НБУ станом на дату подання ЕМД) із нарахуванням в графах 47 та в необхідних до сплати митних платежів в розмірі 108 533 грн 17 коп. (в т. ч.: акцизний податок за ставкою 52 EUR/1 тис л в розмірі 71 487 грн 59 коп. та податок на додану вартість за ставкою 7% в розмірі 37 045 грн 58 коп.). Витрати на транспортування товару до місця ввезення на митну територію України (пункт пропуску «Ягодин - Дорогуск») під час митного оформлення не заявлялись.

На підставі статей 334, 336 МК України митним постом «Центральний» Енергетичної митниці направлено запит (вих. № 7.6-28-01/28-01-01/13/9 від 21 березня 2024 року) на адресу перевізника ТОВ «АСТРА» з метою перевірки обставин міжнародного перевезення зазначеної вище партії товарів, вартості витрат на транспортування та отримання завірених копій документів.

8 квітня 2024 року та 29 квітня 2024 року митним постом «Центральний» Енергетичної митниці були отримані відповіді від підприємства-перевізника ТОВ «АСТРА» від 8 квітня 2024 року № 172 (вх. № 226/7.6-28-01 від 8 квітня 2024 року) та від 10 квітня 2024 року № 173 (вх. № 273/7.6-28-01 від 29 квітня 2024 року) з копіями документів.

У наданих підприємством-перевізником копіях документів, серед інших, митним органом було отримано: договір про надання транспортних послуг від 7 червня 2022 року № 04061-Т, укладений між ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» (Замовник) та ТОВ «АСТРА» (Виконавець); CMR 18 лютого 2023 року № 518/EX/G/2023 та до неї - рахунок-фактуру від 20 лютого 2023 року № АС-0000339, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 20 лютого 2023 року № АС-0000011, які складені на підставі договору від 7 червня 2022 року №04061-Т між ТОВ «АСТРА» та ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД», які містять інформацію про узгоджені та надані «послуги газовозів АЗС (міжнародні)», згідно яких покупець товарів ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» сплатило суму в розмірі 40 000 грн перевізнику ТОВ «АСТРА» за перевезення вантажу за маршрутом Сокулка (Польща) - пункт пропуску «Ягодин - Дорогуск». Зазначене не відповідає наданим до митного оформлення відомостям щодо сплати транспортних послуг продавцем товару та поставки товару на умовах DAP Ягодин (UA). Так, відвантаження товару у відповідності до CMR № 518/EX/G/2023 було 18 лютого 2023 року, митне оформлення здійснено 20 лютого 2023 року, а оплата за послугу перевезення здійснена ОСОБА_1 відповідно Акту № АС-0000011 20 лютого 2023 року.

Відповідно до пункту 5 частини десять статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Згідно пункту 82 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану на території України, але не довше ніж до 1 липня 2023 року, операції з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України бензинів моторних, важких дистилятів, скрапленого газу, біодизелю, палива моторного альтернативного, що класифікуються за кодами УКТ ЗЕД, визначених пунктом 41 підрозділу 5 цього розділу, яким встановлено ставки акцизного податку на такі товари, а також нафти або нафтопродуктів сирих, одержаних з бітумінозних порід (мінералів), що класифікуються за кодами УКТ ЗЕД 2709001000 та 2709009000, оподатковуються за ставкою у розмірі 7 відсотків.

Відповідно, встановлена сума транспортних витрат не включена до митної вартості, внаслідок чого порушено вимоги пункту 5 частини десять статті 58 МКУ та вимоги пункту 82 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на суму 2 800 грн.
На запрошення митного поста «Центральний» Енергетичної митниці від 30 квітня 2024 року № 7.6-28-01/28-01-01/13/19 митний брокер  ОСОБА_2 не з`явився, проте надав пояснення засобами електронного зв`язку (лист від 7 травня 2024 року № 07/05/24). В своїх поясненнях ОСОБА_2  вказав, що отримав всі документи, необхідні для подачі митної декларації на електронну пошту від ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» по договору на митно-брокерське обслуговування від 1 липня 2021 року № 01/07-АТ та зазначив, що згідно п. 6.3.1 цього договору Замовник несе відповідальність у порядку і розмірах, передбачених чинним законодавством України за достовірність наданої інформації.

На запрошення митного поста «Центральний» Енергетичної митниці від 30 квітня 2024 року № 7.6-28-01/28-01-01/13/20 та від 17 травня 2024 року № 7.6-28-01/28-01-01/13/24, директор ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД»  ОСОБА_1 не з`явилася, пояснення про причини неподання під час митного оформлення документів, що підтверджують факт оплати транспортних послуг не надала.

Договором № 01/07-АТ на митно-брокерське обслуговування від 1 липня 2021 року ФОП ОСОБА_2 (Виконавець) та ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» (Замовник) до обов`язків замовника входить надання всіх необхідних документів та необхідної інформації для митного оформлення товару, а також негайно, протягом доби, повідомляти Виконавця про всі зміни, що відбулися у наданих документах та відомостях (п.п. а та б п.2.3); замовник несе відповідальність за достовірність інформації, своєчасність надання документів, пов`язаних з митним оформленням вантажу (п.6.3).

Згідно з даними картки обліку особи, яка здійснює операції з товарами керівником ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» є громадянка України ОСОБА_1 .

Таким чином, директор ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на заявлення в митній декларації з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості, а саме транспортні витрати до кордону, що призвело до зменшення розміру митних платежів у розмірі 2 800 грн (ПДВ). Зазначені дії кваліфіковані як такі, що мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) статтею 485 МК України.

Приймаючи постанову про закриття провадження в справі стосовно ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, суд першої інстанції виходив із того, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що ОСОБА_1 свідомо і умисно не заявила в митній декларації транспортні витрати до кордону, що призвело до неправомірного зменшення розміру митних платежів, а саме ПДВ.

Такий висновок суду є правильний.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил, як це передбачено статтею 486 Митного кодексу України, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону. Згідно з положеннями статті 487 Митного кодексу України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог частини 1 статті 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає митному органу документи та відомості, необхідні для митного контролю, передбачені статтею 335 Митного кодексу України.

Відповідно до статті 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Статтею 485 МК України передбачено, що відповідальність настає за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а саме: заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Наведені дії охоплюють об`єктивну сторону правопорушення, тобто зовнішній прояв протиправної поведінки, яка порушує встановлений порядок митного оформлення товарів, завдає шкоди інтересам держави та створює перешкоди для належного адміністрування податків і зборів.

Суб`єктивна сторона такого правопорушення характеризується наявністю прямого умислу: особа усвідомлює, що її дії суперечать вимогам митного законодавства, передбачає настання наслідків у вигляді ненадходження платежів до бюджету, і цілеспрямовано прагне досягти саме такого результату, зокрема через подання завідомо недостовірної інформації або використання схем приховування істотних даних про товар.

Таким чином, для кваліфікації діяння за статтею 485 МК України, має бути встановлена сукупність об`єктивної та суб`єктивної сторін: тобто факт вчинення дій, які порушують митні правила, та наявність у правопорушника умислу ухилитися від повної та законної сплати митних платежів.

Відповідно до статті 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом установлено, що 19 лютого 2023 року до відділу митного оформлення «Чернігів» митного поста «Центральний» Енергетичної митниці митним брокером ФОП ОСОБА_2 на підставі договору про митно-брокерське обслуговування від 1 липня 2021 року № 01/07-АТ, укладеного з ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» в особі директора - ОСОБА_1 , було подано електронну митну декларацію типу ІМ 40 ЕА № 23UA903030000622U3 за якою задекларовано до оформлення в митному режимі «імпорт» товар «Газ вуглеводневий скраплений паливний, пропан-бутан» за кодом 2711129700 згідно з УКТЗЕД загальною вагою - нетто 18 580 кг, обсягом 35 156 л та фактурною вартістю 11 705,40 Євро.

Зазначений вантаж надійшов на адресу ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» автомобільним транспортом д.р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 на підставі зовнішньоекономічного контракту від 7 липня 2022 року № 01/07 укладеного між компанією GMG Group LLC та ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» на умовах поставки DAP-Dorohusk/Yagodzin згідно ІНКОТЕРМС.

ОСОБА_2 в графі 47 та в ЕМД нараховано до сплати митні платежі в розмірі 108 533 грн 17 коп. (в т. ч.: акцизний податок за ставкою 52 EUR/1 тис л в розмірі 71 487 грн 59 коп. та податок на додану вартість за ставкою 7% в розмірі 37 045 грн 58 коп.). Витрати на транспортування товару до місця ввезення на митну територію України під час митного оформлення не заявлялись.

Підставою для складання протоколів про порушення митних правил за статтею 485 МК України стало невключення витрат на транспортування товару за кордоном під час митного оформлення, що призвело до зменшення розміру митних платежів.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що об`єктивна сторона правопорушення полягала в наданні ОСОБА_1 митному органу документів, що містять неправдиві відомості щодо невключення всіх складових до митної вартості товарів, а саме витрат на транспортування товару по іноземній території до місця ввезення на митну територію України, що були понесені покупцем товару ТОВ «Арніко Трейд».

Зміст поняття документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У частині 2 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 8 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що саме на митні органи покладено обов`язок доказування як події порушення митних правил, так і вини особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні зазначених порушень.

В даному випадку, митний орган, вказує, що ним було виявлено ризик не включення всіх складових до митної вартості товару, а саме витрат на транспортування товару по іноземній території до місця ввезення на митну територію України, що були понесені покупцем товару ТОВ «Арніко Трейд».

Так, відповідальною особою за митне оформлення та фінансове врегулювання, виступало ТОВ «Арніко Трейд», директором якого була ОСОБА_1 .

Порядком заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Мінфіну № 651 від 30 травня 2012 року, визначено правила заповнення граф митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа, додаткових аркушів до нього, порядок унесення відомостей до доповнення, а також порядок оформлення, розподілу та використання аркушів МД.

Відповідно до зазначеного Порядку, у графі 14 «Декларант/представник» згідно з відомості про: декларанта, додатком Порядку декларуються декларантом; уповноважену особу, якщо товари декларуються особою, уповноваженою на це декларантом. Якщо товари, що переміщуються через митний особою, декларуються митним брокером, додатково кордон України зазначаються серія й номер дозволу на провадження митної брокерської діяльності та дата його видачі.

Згідно із Порядком, в графі 54 «Місце і дата» зазначаються згідно з пунктом 3 додатка до цього Порядку дані про місцезнаходження особи, відомості про яку зазначені в графі 14 МД, та фізичну особу, яка безпосередньо склала МД: прізвище, ініціали, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відповідну відмітку в паспорті) та особистий підпис. У графі також зазначаються міжнародному форматі (з урахуванням коду країни та населеного пункту або мережі оператора мобільного зв`язку) номер телефону особи, яка склала МД, та електронна адреса, що використовується для передавання електронних МД електронних документів митним органам і отримання від митних органів зворотної інформації.

Як убачається з графи 20 електронної митної декларації, умови поставки товару визначені як «DAP UA Ягодин».

Відповідно до статті 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», зовнішньоекономічна діяльність є діяльністю суб`єктів господарської діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності, що здійснюється на підставі зовнішньоекономічних договорів (контрактів), спрямованих на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків. Зовнішньоекономічний договір є формою реалізації домовленостей сторін щодо умов здійснення господарської операції, у тому числі щодо базису поставки товару.

Між сторонами у відповідному зовнішньоекономічному договорі було погоджено здійснення поставки товару на умовах DAP згідно з правилами Інкотермс у редакції 2010 року. Сам по собі факт досягнення між сторонами домовленості щодо компенсації вартості доставки товару не свідчить про те, що послуги з перевезення не були включені до вартості товару під час його митного оформлення, а також не містить ознак зміни базису поставки або застосування іншого базису, відмінного від DAP.

Згідно з правилами Інкотермс 2010, базис поставки DAP передбачає обов`язок продавця укласти договір перевезення товару до визначеного місця поставки та нести витрати, пов`язані з таким перевезенням. Водночас правила Інкотермс не містять вимог щодо конкретного механізму реалізації цього обов`язку, зокрема не встановлюють обмежень щодо вибору контрагента для організації перевезення або способу здійснення розрахунків за надані транспортні послуги. Імперативною умовою базису поставки DAP є саме покладення витрат на доставку товару до узгодженого місця на продавця, тоді як спосіб виконання такого обов`язку залишається на розсуд сторін.

Матеріалами справи встановлено, що між компанією GMG Group LLC та ТОВ «Арніко Трейд» укладено зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу від 7 липня 2022 року № 01/07, яким визначено поставку товару на умовах DAP згідно з правилами Інкотермс. Крім того, між тими ж сторонами укладено контракт від 7 липня 2022 року № 02/07 на транспортно-експедиційне обслуговування, відповідно до якого GMG Group LLC виступає клієнтом, а ТОВ «Арніко Трейд» - експедитором.

Відповідно до пункту 4.4.8 контракту № 02/07, клієнт зобов`язаний оплатити надані експедитором послуги та інші витрати, пов`язані з перевезенням вантажу. Така договірна конструкція свідчить про те, що оплата транспортних послуг експедитором із подальшою компенсацією цих витрат продавцем не суперечить умовам базису поставки DAP та не змінює розподілу витрат між сторонами, встановленого правилами Інкотермс 2010.

Правила Інкотермс 2010 не містять імперативної вимоги щодо обов`язкового самостійного укладення договорів перевезення саме продавцем без залучення посередників. Навпаки, вони допускають можливість організації перевезення через експедитора, за умови що витрати на доставку товару до узгодженого місця поставки фактично несе продавець. Таким чином, залучення експедитора та здійснення ним платежів перевізникам з подальшою компенсацією таких витрат продавцем відповідає природі базису поставки DAP і не свідчить про зміну умов поставки.

Поняття митної вартості є базовим елементом митного контролю та митного оформлення, оскільки саме від митної вартості залежить розрахунок митних платежів. Відповідно до частини 10 статті 58 МК України, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України лише у разі, якщо такі витрати не були включені до ціни товару.

У даному випадку декларантом під час митного оформлення було подано зовнішньоекономічний контракт № 01/07 від 7 липня 2022 року, відповідні додаткові угоди та фінальні інвойси, які підтверджують ціну товару на умовах поставки DAP. За таких умов транспортні витрати, понесені експедитором та компенсовані відповідно до контракту № 02/07, були закладені у вартість товару, що заявлялась при митному оформленні.

Отже, у ТОВ «Арніко Трейд» був відсутній обов`язок щодо додаткового включення до митної вартості витрат на перевезення, здійснених ним як експедитором, оскільки такі витрати вже були враховані у ціні товару, визначеній на умовах поставки DAP. Так само відсутні підстави вважати, що ТОВ «Арніко Трейд» як покупець за контрактом № 01/07 повинно було включати до митної вартості витрати на транспортні послуги, понесені у межах експедиторських правовідносин, оскільки вони не змінюють економічного змісту ціни товару.

При цьому посилання митного органу на те, що контракт № 02/07 від 7 липня 2022 року на транспортно-експедиційне обслуговування між експедитором та клієнтом був відсутній на момент здійснення зовнішньоекономічних поставок у період 2022-2024 років та створений у подальшому з метою уникнення відповідальності, не підтверджені належними та допустимими доказами і ґрунтуються на припущеннях.

Факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 358 КК України, не є доказом фальсифікації договору, його неіснування на момент виникнення відповідних правовідносин або недійсності. Внесення відомостей до ЄРДР свідчить виключно про початок досудового розслідування і не підтверджує факту вчинення кримінального правопорушення чи винуватості будь-якої особи до ухвалення обвинувального вироку суду.

За таких обставин твердження митного органу про штучне створення контракту № 02/07 не можуть бути покладені в основу висновків у цій справі та не спростовують правомірності заявлення умов поставки DAP і відповідної митної вартості товару. Використання у справі про адміністративне правопорушення припущень, заснованих на незавершеному кримінальному провадженні, не відповідає вимогам щодо доведеності складу адміністративного правопорушення.

Відтак, апеляційним судом встановлено, що ні протокол про адміністративне правопорушення, ні долучені до матеріалів справи докази не містять даних про конкретні відомості, що були невірно зазначені ОСОБА_1 з метою неправомірного зменшення розміру сплати митних платежів. Також, митними органами не надано будь-яких доказів, які б підтверджували, що при заповненні електронної митної декларації у ОСОБА_1 був наявний умисел на вчинення дій, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

У зв`язку з цим, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що обставини, зазначені в протоколі про порушення митних правил щодо нібито подання ОСОБА_1 в митній декларації неправдивих відомостей, з метою неправомірного зменшення розміру сплати митних платежів, не підтвердились під час судового розгляду. 

Доводи апеляційної скарги зводяться до намагання переоцінити ті самі обставини, яким суд першої інстанції вже дав належну правову оцінку. Посилання апелянта на правильність власної правової позиції є суб`єктивним тлумаченням, не підкріпленим новими доказами або фактичними обставинами, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Крім того, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Всі докази, надані митницею, були досліджені, їх належність, допустимість і достовірність оцінені судом. За результатами чого, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України.

Таким чином, апеляційна скарга Енергетичної митниці підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Енергетичної митниці залишити без задоволення.

Постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 28 квітня 2026 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Я.В. Головачов