УХВАЛА

19 травня 2026 року 
м. Київ
справа № 120/12479/25
адміністративне провадження № К/990/20727/26 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А., перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 січня 2026 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області; за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, про визнання протиправним та скасування рішення від 28.08.2025 про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2025 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області (далі - КДКА Вінницької області), за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, про визнання протиправним та скасування рішення КДКА Вінницької області від 28.08.2025 про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката Криворучко Л.С.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 15 січня 2026 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2026 року, відмовлено у задоволенні позову.
19 квітня 2026 року за допомогою підсистеми "Електронний суд" позивачка надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на судові рішення в цій справі. 
Ухвалою Верховного Суду від 01 травня 2026 року касаційну скаргу було повернуто. 
07 травня 2026 року до Верховного Суду надійшла сформована за допомогою підсистеми «Електронний суд» заява щодо надіслання касаційної скарги у цій справі з додатками.
Проте сама касаційна скарга не була сформована за допомогою підсистеми «Електронний суд», а додана до заяви як додаток в порушення пункту 26 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та пункту 12 Інструкції користувача Електронного кабінету ЄСІТС.
В поданій заяві позивачка зазначає, що повний текст касаційної скарги містить більше символів, ніж це допускається засобами підсистеми ЄСІТС Електронний Суд - 250 000 символів, у зв`язку з чим ця касаційна скарга подається до суду в додатках до цієї заяви у PDF форматі, засвідчена КЕП Криворучко Л.С.
Проте неможливість з технічних обмежень використати підсистему «Електронний суд» повинна бути підтверджена належними і достовірними доказами, які заявницею не долучені. Крім того, за наявністю технічних обмежень скористатися підсистемою «Електронний суд» можливий інший спосіб звернення до суду - засобами поштового зв`язку.
Так, справу в суді першої інстанції розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Верховний Суд наголошує, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у відповідності до визначення приписами частини четвертої статті 328 КАС України підстав. 
Водночас відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Наведене означає, що оскарження судових рішень, розглянутих судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, має відбуватися із наведенням випадків, передбачених частиною п`ятою статті 328 КАС України, у системному взаємозв`язку із частиною четвертою цієї статті.
Однак, дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, Суд установив, що у скарзі не зазначено жодної передбаченої частиною четвертою статті 328 КАС України підстави оскарження судових рішень у касаційному порядку. 
Натомість зміст касаційної скарги свідчить про те, що доводи позивачки фактично спрямовані на обґрунтування наявності випадків, передбачених частиною п`ятою статті 328 КАС України, та не можуть вважатися належним визначенням підстав касаційного оскарження у розумінні приписів статті 328 КАС України.
Верховний Суд наголошує, що положення частини п`ятої статті 328 КАС України регулюють виключно питання допустимості касаційного оскарження судових рішень, ухвалених у справах, зокрема, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, і не встановлюють самостійних підстав для перегляду судових рішень у касаційному порядку.
Отже, наведення позивачкою випадків, передбачених частиною п`ятою статті 328 КАС України, без належного обґрунтування підстав касаційного оскарження, визначених частиною четвертою цієї статті, не відповідає вимогам процесуального закону та унеможливлює відкриття касаційного провадження.
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, оскільки такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, натомість, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Верховний Суд
У Х В А Л И В :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 січня 2026 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області; за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, про визнання протиправним та скасування рішення від 28.08.2025 про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 - повернути особі, яка її подала.
2. Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
3. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя	С.А. Уханенко