ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
   	Справа № 636/673/26  Провадження № 2/636/2215/26	

Дата 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2026 р.          м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Карімова І.В.,
за участю секретаря судового засідання Ріпи І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в місті Чугуєві цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
26 січня 2026 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» в особі свого представника Усенка М.І. звернулось до суду з позовною заявою, сформованою в підсистемі «Електронний суд», про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 25002,78 грн. та судових витрат, понесених у зв`язку зі сплатою судового збору у розмірі 3328,00 грн. та иттрат а професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 09.09.2021 року між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 98108667000, відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит на суму 40699,00 грн. на придбання товару та відкрито кредитну картку. Відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору та Правил. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Договору. 09.09.2021 відповідачкою було активовано рахунок та здійснювались операції з використанням кредитного ліміту. Відповідачка, користуючись коштами наданими Банком, не виконала своєчасно та у повному обсязі свої зобов`язання, у зв`язку з чим у утворилася заборгованість за вищезазначеним договором, яка станом на дату подання позову становить 25002,78 гривень та складається з: заборгованості за тілом кредиту 17970,00 грн, заборгованості за комісією 7032,78 грн. 16.04.2024 АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», уклали Договір факторингу №267, за умовами якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Укрсиббанк», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 98108667000 від 09.09.2021. Враховуючи вище вказане, позивач був змушений звернутись до суду з даним позовом.
Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 10.02.2026 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням сторін).
Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 
Відповідачка у судове засідання не з`явилась повторно, про час та місце розгляду справи повідомлялась відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України за адресою зареєстрованого місця свого проживання, про що свідчать наявні в матеріалах справи зворотні повідомлення, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, заяв про розгляд справи без її участі не подавала.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. Суд враховує позицію Верховного Суду у справі № 911/3142/12 від 18.03.2021, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (суду). Крім того, направлені за місцем реєстрації відповідача судові виклики відділенням поштового зв`язку повернуті на зворотну адресу суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до постанови Верховного Суду від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 09.09.2021 року відповідачка звернулась до АТ «Укрсиббанк» із анкетою- заявкою про надання споживчого кредиту на придбання металопластикових вікон вартістю 44802,00 грн. В той же день між сторонами був оформлений  Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 98108667000 на суму 40699,00 грн. строком на 10 місяців, із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.00001 %.
Згідно з п.п. 1.1, 1.2, 4.1 Договору банк відкриває позичальнику та обслуговує на умовах Тарифного плану Картка з лімітом «Шоппінг 55% Grace», розміщеного на сайті www.my.ukrsibbank.com/ua/personal/credits й на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку (надалі - «Тарифи»), поточний рахунок, який обслуговується згідно цього Договору-анкети та Правил (договірних умов) споживчого кредитування позичальників AT «Укрсиббанк» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових (поточних) рахунків, опублікованих в газеті «Урядовий кур`єр» № 105 від 09.06.2017 (з усіма змінами та доповненнями) та розміщених на сайті та/або на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку, а саме: поточний рахунок НОМЕР_1 , до якого випускається платіжна картка,
у національній валюті України (далі - Картковий рахунок). Сторони домовились, що цей Договір-анкета містить заяву клієнта на відкриття карткового рахунку і подання окремої заяви не вимагається. Банк може надати клієнту додатковий кредит шляхом встановлення ліміту овердрафту на картковому рахунку Клієнта (надалі - ліміт кредитування), а клієнт зобов`язується повернути використану суму кредиту та сплачувати плату за кредит на умовах, визначених цим Договором-анкетою та Правилами.
Відповідно до п. 1.2 Договору Правила після підписання Сторонами Договору - анкети, стають його невід`ємною частиною. Підписуючи Договір-анкету, Сторони підтверджують, що досягли згоди за усіма істотними умовами Договору, які викладені в цьому Договорі-анкеті та в Правилах. Підписи Сторін під цим Договором-анкетою вважаються одночасно підписами під Правилами, при цьому, після підписання Сторонами цього Договору-анкети, Правила не підлягають додатковому підписанню Сторонами і вступають в силу для Сторін одночасно із підписанням цього Договору-анкети. Терміни, що вживаються в цьому Договорі-анкеті мають значення, надане їм у Правилах.
Відповідно до п. 3 договору сума кредиту становить 40699,00 грн. Кредит надається для особистих потреб в сумі: - 40000,00 грн. на придбання товару- металопластикових вікон; - в сумі 699 ,00грн. – на оплату разової комісії за надання послуг по управлінню кредитом при отриманні (встановленні) кредиту шляхом зарахування на рахунок банку суму разової комісії з надання кредиту з позичкового рахунку позичальника. 
Ціна товару складає 44802,00 грн. Розмір платежу за товар, що сплачується позичальником за рахунок власних коштів, складає 4802,00 грн.(п.3.4 договору).
Відповідно до п.4.2.1. сторони домовились, що банк може надати позичальнику додатковий кредит (кредитну картку) шляхом встановлення ліміту овердрафту на картковому рахунку позичальника на наступних умовах: сума ліміту кредитування – до 200000 грн., строк дії - 24 місяці умови обслуговування ліміту кредитування: процента ставка на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки, річних 55%, процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями, річних 55%. Процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями, для яких діє пільговий період 0,00001%.
Щомісячна комісіяза управління кредитом 2,88% від суми наданого кредиту (включається до суми ануїтетного платежу), починаючи з 10.06.2022 року. 
Комісія за надання послуг з управління кредитом при простроченні сплати платежу -до 500,00 грн. Банкмає право не застосовувати цю комісію, або застосовувати не в повній мірі, про що банк повідомляє позичальників шляхом розміщення оголошення на сайті банку.
Договір підписано власноручно ОСОБА_1 .
Згідно графіку платежів, таблиці обчислення загальної вартості кредиту та реальної процентної ставки за договором щомісячна сума платежу за кредитом становила 4070,00 грн. за період з 09.09.2021 до 06.10.2022, а 11.07.2022 року -5241,13 грн. з урахуванням комісії за управління кредитом в розмірі 1172,13 грн. та з зазначенням сплати одноразової комісії за встановлення кредиту в сумі 699,00 грн.
Даних про те, що сторонами договору погоджувались умови нарахування інших комісій, позивачем до суду не надано.
АТ «Укрсиббанк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши позичальнику кредит у розмірі 40699 грн. на строк, зазначений в умовах кредитного договору, який складається: з суми 40000,00 грн. – на придбання товару: вікна, комплектуючі: металопластикові вікна; 699,00 грн. - на оплату разової комісії за надання послуг по управлінню кредитом при отриманні кредиту.
Факт зарахування банком на рахунок відповідачки кредитних коштів 09.09.2021 в сумі 40699,00 грн. також підтверджується випискою по рахунку ОСОБА_1 . 
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 98108667000 від 09.09.2021 заборгованість ОСОБА_1 складає: загальна сума заборгованості 25002,78 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 17970,00 грн., заборгованість за комісією 7032,78 грн.
16.04.2024 АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу №267, згідно з яким ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Укрсиббанк».
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №267 до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №98108667000 від 09.09.2021, загальна сума заборгованості 25002,78 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 17970,00 грн., заборгованість за комісією 7032,78 грн.
ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 12.01.2026 року направило ОСОБА_1 досудову вимогу, в якій повідомило відповідачку про відступлення права грошової вимоги за договором та необхідність сплатити заборгованість за кредитним договором.
Таким чином, стороною позивача доведено укладення кредитного договору між АТ «Укрсиббанк»  та ОСОБА_1 ..
На час розгляду справи судом відповідачкою не надано доказів, що свідчать про погашення нею заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.
Згідно із ст. 638 цього Кодексу договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно із ст. ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до положень ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Суд дійшов до висновку, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою зобов`язань за кредитним договором, утворилась заборгованість, право грошової вимоги на яку перейшло до позивача.
Таким чином, суд приходить до висновку, що в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором № 98108667000 від 09.09.2021 у розмірі 17970,00 грн. позов підлягає задоволенню.
Щодо стягнення комісії за кредитним договором № 98108667000 від 09.09.2021 у розмірі 7032,78 грн. суд зазначає наступне.
Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Положеннями ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
За положеннями ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
У постанові Велика Палата Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 зазначила, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону № 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частиною 1 та частиною 2 статті 11, частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, постанові Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 461/2857/20.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частиною 1 та частиною 2 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частини 1 та частини 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові Великої Палати від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
Як установлено судом, у пункті 4 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 98108667000 від 09.09.2021 року позичальник сплачує банку комісії відповідно до умов цього договору та додатку №1 до договору, який є його невід`ємною частиною. Цим пунктом також передбачено комісію за надання послуг з управління кредитом при простроченні оплати платежу, банк має право нараховувати цю комісію або застосовувати не в повній мірі, про що банк повідомляє позичальників шляхом розміщення оголошення на сайті банку до 500 грн.
Між тим доказів повідомлення банком позичальників шляхом розміщення оголошення на сайті банку про нарахування вказаної комісії позивачем до суду не надано.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
Відтак, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено правомірності стягнення з відповідачки комісії за обслуговування кредиту в сумі 7032,78 грн., оскільки з тексту позовної заяви та змісту кредитного договору взагалі не випливає ні зміст вказаної послуги, ні обґрунтованість встановлення плати за її надання відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».
Таким чином суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги про стягнення комісії в розмірі 7032,78 грн., з відповідачки на користь позивача.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).
Також позивач просить стягнути на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн, на підтвердження чого надав договір про надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025; акт №894 наданих послуг від 12.01.2026.2024, детальний опис наданих послуг до Акту № 894 за Договором про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025 на суму 8000,00 грн. 
Як передбачено ч. ч. 1, 2, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч.6 ст. 133 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Між тим такого клопотання відповідачка до суду не надала.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Оскільки позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, то суд стягує з відповідачки на користь позивача судовий збір у розмірі 2391,90 грн (17970,00 грн х 3328,00 / 25002,78) та витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 5749,76 грн (17970,00 грн х 8000,00 / 25002,78). 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 178, 141, 223, 263, 265, 268, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 98108667000 від 09.09.2021 у розмірі 17970 (сімнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят) грн 00 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 17970,00 грн, а також судовий збір у розмірі 2391 (дві тисячі триста дев`яносто одна) грн 90 коп. та витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 5749 (п`ять тисяч сімсот сорок дев`ять) грн 76 коп.
В іншій частині в задоволенні заявлених вимог відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал», адреса місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корпус 28, ЄДРПОУ 35234236.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя:          І.В. Карімов