УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2026 року
м. Київ
справа № 148/1893/22
провадження № 51-795 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 05 березня 2026 року.
Суть питання та встановлені судом обставини
Ухвалою слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 11 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Вінницький апеляційний суд ухвалою від 05 березня 2026 року відмовив ОСОБА_4 у поновленні процесуального строку оскарження і керуючись п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, повернув його скаргу.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просив, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд у цьому суді. Суть доводів зводиться до того, що апеляційний суд неправомірно відмовив у поновленні процесуального строку, оскільки попри статті 8, 9, 24, 111, 135, 306 КПК України не викликав скаржника в судове засідання, чим порушивши право на доступ до правосуддя.

Мотиви Суду
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження за касаційною скаргою слід відмовити, з огляду на таке.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 повторно звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 05 березня 2026 року, доводи якої є аналогічними за змістом до тих, що були викладені у попередній.
Судом касаційної інстанції було прийнято рішення про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі ч. 2 ст. 428 КПК України, зважаючи на те, що з касаційної скарги та наданого до неї судового рішення убачалося, що підстав для задоволення скарги немає. 
Зі змісту положень статей 424, 425 КПК України вбачається, що процесуальним законом не передбачено можливості багаторазового оскарження в касаційному порядку особою судових рішень, які вже були предметом перегляду суду касаційної інстанції за касаційною скаргою цієї особи.
Конституційний Суд України Рішенням № 8-рп/2010 від 11 березня 2010 року встановив, що визначення в положенні п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України як однієї 
з основних засад судочинства «забезпечення … касаційного оскарження рішення суду» у системному зв`язку з положеннями ч. 1 ст. 8, ст. 125 Основного Закону означає лише одноразове касаційне оскарження та перегляд рішення суду.
Оскільки Верховний Суд вже приймав рішення за результатами розгляду аналогічної касаційної скарги ОСОБА_4 , а оскаржуване судове рішення не може бути вдруге предметом розгляду суду касаційної інстанції з тих самих підстав, а також враховуючи те, що за наслідками розгляду первинної скарги винесено обґрунтоване рішення, Суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_4 слід відмовити.
З цих підстав Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 05 березня 2026 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: 

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_3