Справа № 471/279/26
Провадження №2/471/323/26 
Номер рядка звіту 68
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

28 квітня 2026 року с-ще Братське
Братський районний суд Миколаївської області
у складі: 
головуючого судді – Гукової І.Б.,
за участю секретаря – Прокопчук Н.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-ще Братське цивільну справу за № 471/279/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ВСТАНОВИВ: 
Адвокат Михайленко Наталя Миколаївна діючи в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. 
Позовна заява вмотивована тим, що позивач з відповідачем перебуває в шлюбі, який було зареєстровано 08 вересня 2012 року, Помічнянською міською радою Добровеличківського району Кіровоградської області, актовий запис № 47. Від шлюбу мають сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між ними не розірвано, сімейні стосунки припинились, сумісне господарство не ведуть. Спільне життя у сторін не склалось по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги.
Представник позивача надіслала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, до суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, проти винесення рішення не заперечувала. 
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи суд встановив.
08 вересня 2012 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було зареєстровано шлюб Помічнянською міською радою Добровеличківського району Кіровоградської області, актовий запис № 47 (а.с. 9).
Від шлюбу мають сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).
Спору відносно поділу майна подружжя між сторонами на час розгляду справи не має.
Спору про місце проживання дітей на час розгляду справи до суду не надходило. 
Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Стаття 55 СК України встановлює обов`язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.
Крім того, за ст. 56 СК України, дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання, мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин.
Але кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин або до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб.
Та як слідує із позовної заяви, сторони шлюбні відносини фактично припинили, а тому у суду є підстави вважати, що вони про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, шлюбні стосунки не підтримують, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер.
Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
При цьому, за правилами ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом він припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, а документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України).
За таких фактичних обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачем, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу суперечить їхнім же інтересам, а тому такий шлюб, згідно вимог ч. 3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України підлягає розірванню, а позов - задоволенню. 
Судові витрати залишити за позивачем.
Керуючись ст.ст. 259, 264, 265 ЦПК України, суд 
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу – задовольнити. 
Шлюб укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який було зареєстровано шлюб Помічнянською міською радою Добровеличківського району Кіровоградської області, актовий запис № 47 - розірвати.
Судові витрати залишити за позивачем.
Позивач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: с. Антонівка, Вознесенський район, Миколаївська область.
Відповідач – ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів до Миколаївського апеляційного суду в порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України. 

Суддя Гукова І. Б.,