707/1774/26 
2/707/1464/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2026 року м. Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Тептюка Є.П.
за участю секретаря Заруби Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Слобідської сільської ради, ОСОБА_2 , третя особа Черкаська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, -
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача.
27.04.2026 року  ОСОБА_1 діючи через свого представника адвоката Гудзя О.С.звернулася до суду з позовом до Слобідської сільської ради, ОСОБА_2 , третя особа Черкаська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно.
Позовні вимоги обґрунтовує наступним.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . 
Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . 
17 березня 2014 року, позивачка звернулася з заявою про прийняття спадщини. На підставі цього звернення 17 квітня 2014 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Вороною Ольгою Онуфріївною була заведена спадкова справа під номером 43/2014. 
ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.01.2015, виданого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу, спадкова справа № 43/2014, є власником земельної ділянки площею 0,1531 га, цільове призначення – для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території АДРЕСА_1 . 
Стосовно самого житлового будинку за вказаною адресою нотаріус ще 1 липня 2014 року надала письмове роз`яснення під номером 264/02-14. У цьому документі було офіційно підтверджено неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок, оскільки спадкодавець ОСОБА_3 за життя не завершив оформлення правовстановлюючих документів на цю нерухомість. 
Дружина померлого, ОСОБА_2 , від прийняття спадщини після смерті її чоловіка, ОСОБА_3 , відмовилась, що підтверджується низкою документів, що містяться в матеріалах спадкової справи № 43/2014 та судових рішеннях. Зокрема, 17 березня 2014 року ОСОБА_4 подала письмову заяву, в якій вона, усвідомлюючи значення своїх дій, добровільно відмовилася від прийняття спадкового майна на користь своєї доньки — ОСОБА_5 . 
Ця заява була офіційно засвідчена секретарем Червонослобідської сільської ради О.А. Ковтун та зареєстрована в реєстрі за № 65. 
У тексті документа окремо зазначено, що нотаріусом було роз`яснено зміст статей Цивільного кодексу України щодо безумовності та беззастережності такої відмови. 14 травня 2015 року Черкаський районний суд Черкаської області ухвалив рішення у справі № 707/747/15-ц, яким було задоволено позов ОСОБА_6 та визнано за нею право власності на весь житловий будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування за законом після смерті її батька, ОСОБА_3 . 
Однак це рішення було оскаржено дружиною померлого, ОСОБА_2 , і 20 вересня 2016 року Апеляційний суд Черкаської області своєю постановою скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове рішення, яким у позові ОСОБА_7 про визнання права власності на весь будинок було повністю відмовлено. 
Апеляційний суд обґрунтував це тим, що позов був передчасним, оскільки позивачка не надала суду обґрунтованої постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва), а лише лист роз`яснення, що не свідчило про реальне порушення або оспорювання її прав на той момент. 
06 квітня 2017 року Черкаський районний суд у справі № 707/2928/16-ц ухвалив рішення за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 . Цим рішенням суд визнав житловий будинок АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя ( ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ), оскільки він був збудований під час шлюбу в 1969 році, та визнав за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину цього будинку. 
Це право власності на половину будинку було офіційно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав 04 жовтня 2017 року на підставі вказаного судового рішення. 
28 жовтня 2025 року Черкаський районний суд у справі № 707/940/25 задовольнив позов ОСОБА_2 до ОСОБА_10 , визнавши за позивачкою право власності на 1/2 частину земельної ділянки. Суд першої інстанції керувався принципом єдності юридичної долі будинку та землі, вважаючи, що оскільки позивачка є власницею половини будинку, то їй має належати і половина ділянки як спільного майна подружжя. 
Проте ця постанова була скасована Черкаським апеляційним судом 06 січня 2026 року, який ухвалив нове рішення про повну відмову ОСОБА_2 у задоволенні позову щодо землі. 
Апеляційний суд встановив, що спірна земельна ділянка була особистою приватною власністю померлого ОСОБА_3 , оскільки була набута ним через приватизацію у 2009 році (поза періодом 2011–2012 років, коли приватизована земля вважалася спільною), а отже, вона не підлягала поділу як спільне майно. Крім того, суд зазначив, що позивачка не довела за допомогою експертизи конкретний розмір ділянки, необхідний для обслуговування саме її частини будинку, а автоматичне визнання права на половину всієї землі для ведення особистого селянського господарства без відповідного обґрунтування площі та меж є неправомірним. 
Таким чином, після Рішення Черкаського районного суду від 06.04.2017 року у справі № 707/2928/16-ц житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 був визнаний об`єктом спільної сумісної власності подружжя — померлого ОСОБА_3 та його дружини ОСОБА_2 . Суд визнав за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину будинку як на її частку у спільному майні, що дозволило їй зареєструвати це право у Державному реєстрі речових прав у жовтні 2017 року. Юридичне положення іншої 1/2 частини будинку після цього рішення визначилося як спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3 . Незважаючи на те, що спадкоємиця ОСОБА_10 прийняла спадщину і за законом вважається власницею цієї частки з моменту її прийняття незалежно від отримання свідоцтва, ця частина залишилася неоформленою в Державному реєстрі через відсутність у спадкодавця за життя первинних правовстановлюючих документів на будинок. З огляду на це, виникла ситуація правового розмежування об`єкта, де одна половина стала зареєстрованою приватною власністю ОСОБА_2 , а інша — фактичною, але юридично незакріпленою спадщиною ОСОБА_1 , оскільки судове рішення 2015 року про визнання за нею права на весь будинок було скасоване апеляційним судом. 
Житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 є одноповерховою будівлею садибного типу. Згідно з технічною документацією станом на жовтень 2025 року, загальна площа об`єкта становить 78,2 кв. м, з яких житлова площа складає 51,0 кв. м, а допоміжна — 27,2 кв. м. Внутрішнє планування будинку включає п`ять житлових кімнат площами 8,4 кв. м, 7,6 кв. м, 7,2 кв. м, 12,8 кв. м та 15,0 кв. м. Окрім житлових приміщень, у будинку розташовані два коридори площами 12,0 кв. м та 4,6 кв. м, кухня площею 7,8 кв. м та санвузол площею 2,8 кв. м. Основна частина будинку (літера А-1) була споруджена у 1969 році на бутовому фундаменті; її стіни виконані з дерева та облицьовані цеглою, а покрівля складається з азбестоцементних листів. Будівля також має дві прибудови: першу (літера «а»), зведену у 1971 році з черепашнику, що утеплений пінопластом і поштукатурений, та другу (літера «а1»), побудовану у 1980 році з дерева на бетонному фундаменті. Приміщення повністю обладнані інженерними комунікаціями: електрикою, водопроводом, каналізацією та газопостачанням. Опалення будинку є комбінованим і забезпечується водяною системою від газового котла та піччю. На земельній ділянці площею 0,1531 га також розміщені надвірні споруди 1969 року побудови, зокрема два сараї з цегли та шлакоблоку, цегляний погріб, а також свердловина, зливна яма, хвіртка та огорожа. 
З метою остаточного оформлення своїх майнових прав, 22 квітня 2026 року позивачка звернулася до Черкаської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану 1/2 частку житлового будинку. Проте, за результатами розгляду заяви, державний нотаріус Чуй Н.В. винесла офіційну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки було встановлено об`єктивну неможливість позасудового оформлення: відсутність правовстановлюючого документа на ім`я спадкодавця. 
Як зафіксовано у тексті постанови, згідно з наданою інформаційною довідкою КП «ЧООБТІ» № 71175 від 15 квітня 2026 року, станом на 1 січня 2013 року право власності на спірне домоволодіння взагалі не було зареєстровано. Додатково нотаріус у своїй постанові констатувала той факт, що рішенням Черкаського районного суду від 06 квітня 2017 року за матір`ю позивачки, ОСОБА_2 , вже було визнано право власності на іншу 1/2 частину цього ж будинку як на її частку у спільній сумісній власності подружжя. 
Відповідно, неоформленою та такою, що становить спадкову масу після смерті ОСОБА_3 , залишилася саме спірна 1/2 частка вищевказаного будинку. Таким чином, наявність цієї обґрунтованої постанови доводить, що позивачка повністю вичерпала всі існуючі позасудові механізми оформлення своїх законних спадкових прав. Оскільки нотаріус позбавлена законних підстав видати свідоцтво, єдиним ефективним і належним способом захисту порушеного права власності ОСОБА_1 на 1/2 частину спадкового житлового будинку залишається звернення до суду з даним позовом про визнання права власності. 
Стислий виклад позиції відповідача ОСОБА_2 
25.05.2026 року від відповідача ОСОБА_2 яка діє через свого представника ОСОБА_11 , надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечила. Позицію обґрунтувала тим, що постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій видана неналежним суб`єктом.
Крім того, зазначила, що спір відносно права володіння та користування частиною земельної ділянки між позивачем та відповідачем існує і нині, тому вкотре утвердження судом позовних вимог з урахуванням майна, яке не є предметом спору в подальшому може мати негативні наслідки для подальшого спору між сторонами. 
Позиція сторін в судовому засіданні.
23.06.2026 року представник позивача надав до канцелярії суду заяву. В якій просив розгляд справи провести за відсутності позивача та представника.
23.06.2026 року представниця відповідача ОСОБА_2 надала до канцелярії суду заяву. В якій просила розгляд справи провести за відсутності відповідачки та представника.
Представник Слобідської сільської ради в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Встановлені судом обставини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . 
Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить частина житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . 
17 березня 2014 року, позивачка звернулася з заявою про прийняття спадщини. На підставі цього звернення 17 квітня 2014 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Вороною Ольгою Онуфріївною була заведена спадкова справа під номером 43/2014. 
ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.01.2015, виданого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу, спадкова справа № 43/2014, є власником земельної ділянки площею 0,1531 га, цільове призначення – для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території АДРЕСА_1 . 
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області у справі №707/2928/16-ц від 06.04.2017 року визнано житловий будинок АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 . 
Зазначене право власності на 1/2 частину будинку ОСОБА_2 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується інформаційною довідкою №99289837 від 04.10.2017.
З копії спадкової справи № 43/2014 щодо спадщини померлого ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_2 відмовилася від прийняття спадщини. Спадкова справа також містить заяву ОСОБА_10 про прийняття спадщини після померлого батька, за якою їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 14.01.2025 зокрема на земельну ділянку площею 0,1531 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарство, що розташована за адресою АДРЕСА_1 . 
Постановю державного нотаріуса Черкаської районної державної нотаріальної кантори Чуй Н.В. відмовлено  ОСОБА_1 у видачі свідоцтва на прийняття спадщини, у зв`язку з відсутністю реєстрації домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 . 
Норми права, що підлягають застосуванню.
Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 
Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 
Відповідно до ст. 1217 ЦПК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
ст. 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.
ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та повноті, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. 
Так, матеріалами справи підтверджується той факт, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , відкрилась спадщина, в тому числі на частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві особистої власності належала спадкодавцю.
ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , 1944 року народження.
14.01.2015 року ОСОБА_10 отримала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті померлого ОСОБА_3 , 1944 року народження, на земельну ділянку площею 1,1102 га та на земельну ділянку площею 0,1531 га з кадастровим номером 7124989000:02:004:0500 за адресою: АДРЕСА_1 разом з тим, отримати у нотаріуса свідоцтво на спадщину на частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 можливості не має через відсутність правовстановлюючих документів на дане спадкове майно.
Керуючись ст.ст.392, 1222, 1261 ЦК України, ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Слобідської сільської ради, ОСОБА_2 , третя особа Черкаська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), право власності на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку з надвірними спорудами, загальна площа якого становить 78,2 кв. м, житлова площа 51,0 кв. м, до складу якого згідно з технічним паспортом входять: житловий будинок (літ. «А-1»); прибудова (літ. «а»); прибудова (літ. «а1»); сарай (літ. «Б»); сарай (літ. «В»); погріб (літ. «Г»); огорожа (№ 1-2); свердловина (№ 3); зливна яма (№ 4), що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 7124989000:02:004:0500 за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 03.07.2026 року.

Суддя:   Є.  П.  Тептюк