КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/337/26

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - 
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнення, просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 19 грудня 2025 року про відмову у призначенні державної соціальної допомоги ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити, нарахувати та виплатити державну соціальну допомогу ОСОБА_1 з 14 серпня 2025 року по день фактичної виплати;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 моральну та фізичну шкоду у розмірі 35186,52 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що вона 14 серпня 2025 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про призначення державної соціальної допомоги. У встановлений законом строк рішення за результатами розгляду її заяви не було надіслано та вручено. Вказує, що 11 вересня 2025 року у зв`язку з відсутністю відповіді повторно звернулася до відповідача із заявою про надання інформації щодо прийнятого рішення. 19 грудня 2025 року відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні їй державної соціальної допомоги, яке отримала 24 грудня 2025 року. Вважає зазначене рішення протиправним, оскільки відповідач не навів належного правового обґрунтування відмови та фактично звузив обсяг її конституційного права на соціальний захист. Також, зазначає, що внаслідок протиправної відмови була позбавлена єдиного джерела існування, зазнала тривалого психологічного стресу, отримала перелом лівої руки та проходить лікування. Розмір моральної та фізичної шкоди становить 35186,52 грн.
Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.02.2026 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.54). 
Представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та просить в їх задоволенні відмовити (а.с.56-63). Вказує, що 14.08.2025 позивач зверталася до Головного управління із заявою про призначення державної соціальної державної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю. За наслідками розгляду заяви позивача від 14.08.2025 Головним управлінням прийнято рішення від 20.08.2025 № 11001-103061251-2025-1 про відмову в призначенні такої допомоги з серпня 2025 року, оскільки на момент звернення заявниця не досягла віку 65 років. Одночасно інформував, що можливість формування рішення про відмову у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам засобами Єдиного соціального процесингу, модуль "опрацювання звернень" Єдиної інформаційної системи соціальної сфери на сьогодні відсутня. Головним управлінням на усне звернення позивача 19.12.2025 була надана відповідь за вих.№ 1100-0311-8/69780, яка не є рішенням про відмову у призначенні державної соціальної допомоги. Тобто, позовні вимоги щодо скасування неіснуючого рішення від 19.12.2025 є необґрунтованими, оскільки дана відповідь Головного управління фактично є інформативною. Додатково повідомляв, що позивач не зазначає чіткі вимоги щодо виду державної соціальної допомоги, який треба призначити Головному управління. Подані заяви позивачем від 14.08.2025 та 10.09.2025 про призначення допомог, є абсолютно різними видами державної соціальної допомоги, які регулюються різними нормами законодавства. Крім того, зазначав, що Порядок призначення і виплата державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2005 №261. Відповідно до п. 5 Порядку № 261 право на державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю мають особи, що одночасно відповідають таким умовам: особи, які досягли віку 65 років і не мають права на пенсію відповідно до законодавства або яким установлено інвалідність в установленому порядку; не одержують пенсію або соціальні виплати, що призначаються для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", та допомоги, що призначається відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю" (крім осіб з інвалідністю з дитинства або дітей з інвалідністю, які мають право на державну соціальну допомогу дитині померлого годувальника відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю" і державну соціальну допомогу відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю"); є малозабезпеченими особами (крім осіб з інвалідністю I групи та дітей померлого годувальника). Порядок призначення і виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250. Відповідно до ч.3 п.10 Порядку № 250 державна соціальна допомога не призначається/не виплачується, якщо у власності малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок), крім житла, яке розташоване в населених пунктах, зазначених у переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженому Мінрозвитку (далі - перелік територій) (крім тих, які розташовані на територіях можливих бойових дій, а також тих, щодо яких зазначено дату припинення окупації), або житла, знищеного/ непридатного для проживання внаслідок бойових дій. ОСОБА_1 10.09.2025 звернулась до Головного управління за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, додавши декларацію від 10.09.2025, в якій позивачем власноруч вказано, що ОСОБА_2 (чоловік) має у власності будинок по АДРЕСА_1 , позивач має у власності будинок по АДРЕСА_2 . 18.02.2026 Головним управління Пенсійного фонду України в Київській області прийнято рішення №50000-55640084-2025-1 про відмову в призначенні допомоги малозабезпеченим сім`ям з вересня 2025 року, оскільки у власності сім`ї є друга квартира/будинок. Вважає, що рішення прийнято правомірно, у відповідності до вимог чинного законодавства.
Позивачем подана відповідь на відзив, в якій повністю не погоджується з доводами відповідача. (а.с.77-78)
Ухвалою суду від 20.04.2026 у відповідача витребувано докази. (а.с.79-80)
Представником відповідача надані докази та додаткові пояснення, в яких вказував, що ОСОБА_1 , 10.09.2025 звернулась із заявою за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. За даними Єдиного соціального процесингу, модуль "Опрацювання звернень" Єдиної інформаційної системи соціальної сфери рішенням Головного управління пенсійного фонду України в Київській області від 08.10.2025 № 50000-55640084-2025-1 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні такої допомоги з вересня 2025 року, оскільки у власності сім`ї є друга квартира/будинок. 18.02.2026 Головним управлінням пенсійного фонду України в Кіровоградській області затверджено відмову у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Тому, просить, інформацію надану у відзиві від 11.03.2026 щодо дати прийняття рішення про відмову в призначенні допомоги малозабезпеченим сім`ям Головним управління Пенсійного фонду України в Київській області 18.02.2026 - вважати помилковою.
Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 1962 року народження, 14.08.2025 звернулася до Головного управління із заявою про призначення державної соціальної державної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, яку зареєстровано за №4740. (а.с.66-66зв.) До заяви надала наступні документи: заяву про призначення окремих видів державної соціальної допомоги; декларацію про доходи та майновий стан осіб для призначення соціальної допомоги; копію паспорта громадянина України; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру ОСОБА_2 ; витяг з єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 (а.с.67-71)
За результатами розгляду заяви Головним управлінням прийнято рішення №11001-103061251-2025-1 від 20.08.2025 про відмову в призначенні державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, з серпня 2025 року. Підставою відмови вказано не досягнення особою 65-річного віку. (а.с.86)
10.09.2025 позивачка звернулася до відповідача із заявою про призначення соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (71зв.-73зв.), додавши декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів державної соціальної допомоги; копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 ; копію довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків ОСОБА_1 ; копію свідоцтва про шлюб; Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища; копію трудової книжки ОСОБА_3 ; копію довідки акту огляду медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_2 ; копію паспорта громадянина України ОСОБА_2 ; копію довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків ОСОБА_2 .
За результатами розгляду заяви Головним управлінням пенсійного фонду України в Київській області прийнято рішення №50000-55640084-2025-1 від 08.10.2025, яким позивачу відмовлено в призначенні такої допомоги з вересня 2025 року, оскільки у власності сім`ї є друга квартира/будинок. При цьому, відповідач вказував, що 18.02.2026 Головним управлінням пенсійного фонду України в Кіровоградській області затверджено відмову у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.
Листом від 19.12.2025 №1100-0311-8/69780 відповідач повідомив позивачку, що за її зверненням від 14.08.2025 відмовлено у призначенні державної соціальної особам, які не мають права на пенсію, оскільки не досягла 65 років. Також, вказано, що при зверненні від 10.09.2025 за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів державної соціальної допомоги, зазначено інформацію про наявність у власності сім`ї двох житлових будинків за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Тому прийнято рішення про відмову у призначенні соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. (а.с.10-12)
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Спірні правовідносини врегульовано Законом України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю" від 18.05.2004 №1727-IV (далі Закон №1727-IV), який визначає правові засади надання державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, а також надання державної соціальної допомоги на догляд.
Статтею 1 цього Закону визначено, що державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю - щомісячна державна допомога, що надається відповідно до норм цього Закону у грошовій формі особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю;
особа, яка не має права на пенсію, - дитина померлого годувальника (у тому числі народжена до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника), який на день смерті не мав страхового стажу, необхідного для призначення пенсії для особи з інвалідністю III групи (далі - дитина померлого годувальника), особа, яка досягла 65 років та не має права на пенсію відповідно до закону. До досягнення зазначеного віку до осіб, які не мають права на пенсію, належать жінки 1960 року народження і старші після досягнення ними такого віку:
58 років - які народилися до 30 вересня 1953 року включно;
58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1953 року по 31 березня 1954 року;
59 років - які народилися з 1 квітня 1954 року по 30 вересня 1954 року;
59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1954 року по 31 березня 1955 року;
60 років - які народилися з 1 квітня 1955 року по 30 вересня 1955 року;
60 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1955 року по 31 березня 1956 року;
61 рік - які народилися з 1 квітня 1956 року по 30 вересня 1956 року;
61 рік 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;
62 роки - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;
62 роки 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;
63 роки - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;
63 роки 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;
64 роки - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;
64 роки 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;
65 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 31 грудня 1960 року;
одинока особа - особа, яка не має працездатних родичів, зобов`язаних за законом її утримувати.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №1727-IV громадяни України, які є дітьми померлого годувальника або досягли віку, встановленого статтею 1 цього Закону, і не мають права на пенсію, або є особами з інвалідністю і не мають права на пенсію по інвалідності або державну допомогу у зв`язку з інвалідністю та постійно проживають на території України, мають право на державну соціальну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.
Статтею 3 Закону №1727-IV передбачені види державної соціальної допомоги
Відповідно до цього Закону призначаються такі види державної соціальної допомоги:
державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю;
державна соціальна допомога на догляд.
Статтею 4 Закону №1727-IV визначені умови призначення державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю
Державна соціальна допомога згідно із цим Законом призначається особі, яка:
1) є дитиною померлого годувальника або досягла віку, встановленого статтею 1 цього Закону, та не мають права отримувати у зв`язку з цим пенсію відповідно до закону, або визнана особою з інвалідністю у встановленому порядку;
2) не одержує пенсію або соціальні виплати, що призначаються для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві, передбачені Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування";
3) є малозабезпеченою особою (крім осіб з інвалідністю I групи та дітей померлого годувальника);
4) є особою з інвалідністю I групи.
Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю визначається Кабінетом Міністрів України з урахуванням вимог Закону України "Про адміністративну процедуру".
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 02.04.2005 №261, якою затверджено Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд (далі Порядок №261).
Відповідно до пункту 3 Порядку №261 до малозабезпечених осіб, що мають право на державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державну соціальну допомогу на догляд, належать особи, середньомісячний сукупний дохід яких за попередні шість календарних місяців, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням допомоги, не перевищує прожитковий мінімум, визначений для осіб, які втратили працездатність (крім осіб з інвалідністю I групи та дітей померлого годувальника).
Згідно пункту 5 Порядку №261 право на державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю мають особи, що одночасно відповідають таким умовам:
1) особи, які досягли віку 65 років і не мають права на пенсію відповідно до законодавства або яким установлено інвалідність в установленому порядку. До досягнення зазначеного віку до осіб, які не мають права на пенсію, належать жінки 1960 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 58 років - які народилися до 30 вересня 1953 року включно; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1953 року по 31 березня 1954 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1954 року по 30 вересня 1954 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1954 року по 31 березня 1955 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1955 року по 30 вересня 1955 року; 60 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1955 року по 31 березня 1956 року; 61 рік - які народилися з 1 квітня 1956 року по 30 вересня 1956 року; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 62 роки - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 62 роки 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 63 роки - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 63 роки 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 64 роки - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 64 роки 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 65 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 31 грудня 1960 року;
2) не одержують пенсію або соціальні виплати, що призначаються для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", та допомоги, що призначається відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю" (крім осіб з інвалідністю з дитинства або дітей з інвалідністю, які мають право на державну соціальну допомогу дитині померлого годувальника відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю" і державну соціальну допомогу відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю");
3) є малозабезпеченими особами (крім осіб з інвалідністю I групи та дітей померлого годувальника).
Крім того, право на соціальну допомогу мають:
особи з інвалідністю I групи, якщо вони не одержують пенсію;
діти померлого годувальника (у тому числі ті, що народжені до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника), який на день смерті не мав страхового стажу, необхідного для призначення пенсії для особи з інвалідністю III групи.
Згідно з пунктом 7 Порядку №261 для визначення права на соціальну допомогу застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, встановлений на дату звернення за допомогою законом на відповідний рік.
Пунктом 10 Порядку № 261 передбачено, що для призначення соціальної допомоги подаються такі документи:
заява за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2025 р. № 695 "Деякі питання надання окремих видів державної соціальної допомоги Пенсійним фондом України".
Під час подання заяви пред`являється паспорт громадянина України, трудова книжка (трудова книжка (у разі наявності) померлого годувальника - для призначення допомоги дитині померлого годувальника) та документ, що засвідчує реєстрацію особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (картка платника податків), або дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків із зазначеного Державного реєстру, внесені до паспорта громадянина України або свідоцтва про народження (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті). Громадяни Республіки Польща, які перебувають на території України на умовах, передбачених Законом України "Про встановлення додаткових правових та соціальних гарантій для громадян Республіки Польща, які перебувають на території України", пред`являють паспортний документ іноземця, іноземці та особи без громадянства - паспортний документ іноземця та посвідку на постійне проживання або посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту;
декларація про доходи осіб, які звернулися за призначенням державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, згідно з додатком (у разі потреби);
копія рішення суду про визнання особи недієздатною (для недієздатної особи);
копія рішення про призначення опікуна (для недієздатної особи, якій призначено опікуна);
копія документа, що підтверджує повноваження представника закладу, який виконує функції опікуна над особою (для недієздатної особи, опікуна якій не призначено);
Інформація про склад сім`ї зазначається в декларації про доходи осіб, які звернулися за призначенням державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, згідно з додатком (у разі потреби).
Відповідно до пункту 25 Порядку №261 порядок обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї для призначення соціальної допомоги і допомоги на догляд визначено постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. №632 "Деякі питання виплати державної соціальної допомоги".
Пунктом 26 Порядку № 261 передбачено, що середньомісячний сукупний дохід особи для визначення права на призначення соціальної допомоги та допомоги на догляд обчислюється шляхом ділення середньомісячного сукупного доходу сім`ї на кількість членів сім`ї, які включаються до її складу.
До складу сім`ї включаються: чоловік, дружина; малолітні діти віком до 14 років та неповнолітні діти віком до 18 років, у тому числі тимчасово влаштовані в сім`ю діти, які залишилися без батьківського піклування, а також повнолітні діти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (зокрема, в період між завершенням здобуття певного рівня освіти та зарахуванням для здобуття іншого рівня освіти за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців, або до визначеного законодавством строку зарахування на навчання для здобуття фахової передвищої, вищої освіти в межах календарного року) і не мають власних сімей, - до закінчення навчання у закладах освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку (незалежно від їх фактичного та/або зареєстрованого/задекларованого місця проживання (перебування); жінка та чоловік, які проживають однією сім`єю, ведуть спільне господарство та не перебувають у шлюбі.
До складу сім`ї не включаються: дід, баба, брати і сестри; один із подружжя, з яким розірвано шлюб, або якщо шлюб не розірвано, але винесено рішення суду про стягнення з батька (матері) аліментів; опікуни, піклувальники та члени їх сімей; діти/особи, які перебувають на повному державному утриманні; особи, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, що підтверджується відомостями та/або документами, наданими уповноваженими органами державної влади, державними реєстраторами, в порядку та випадках, визначених законодавством, або які визнані судом безвісно відсутніми, або які мають правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, або які перебувають за кордоном; мати (батько), яка (який) не працювала (не працював), не навчалася (не навчався), не зареєстрована (не зареєстрований) у центрі зайнятості як безробітна (безробітний) або не облікована (не облікований) як така (такий), що шукає роботу, протягом усього періоду, за який обчислюється середньомісячний сукупний дохід до місяця звернення, крім непрацюючої працездатної матері (батька), яка (який): - виховує трьох і більше дітей віком до 18 років; - доглядає за: - - дитиною до досягнення нею трирічного віку;- - дитиною з інвалідністю віком до 18 років;- - дитиною віком до 14 років у разі підтвердження необхідності такого догляду висновком дитячого лікувально-профілактичного закладу;- - дитиною, хворою на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня, за дитиною, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, якій не встановлено інвалідності;- - дитиною, потерпілою від Чорнобильської катастрофи, до досягнення нею 12-річного віку;- - особою з інвалідністю I групи або особою з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу;- - особою, яка досягла 80-річного віку.
Отже, право на державну соціальну допомогу в Україні мають громадяни, які постійно проживають на її території та відповідають певним критеріям віку, стану здоров`я та доходів.
Так, станом на час звернення за призначенням допомоги позивачка досягла віку 63 роки, що не відповідає умовам, за яких призначається державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію. Отже рішення відповідача про відмову у призначенні такої допомоги є правомірним.
Щодо призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.
Закон України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" від 01.06.2000 №1768-III (далі - Закон №1768-III) спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям і сприяння їх економічній самостійності.
Статтею 1 Закону №1768-III визначено, що: 
державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога) - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї;
сім`я - особи, які разом проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Права члена сім`ї має одинока особа. До складу сім`ї включаються чоловік, дружина; рідні та усиновлені діти зазначених осіб віком до 18 років, а також діти, які навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної, фахової передвищої, вищої освіти (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим, за умови що такий період не перевищує чотири місяці) до досягнення 23 років і не мають власних сімей; неодружені повнолітні діти, які визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи і проживають разом із батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їхньому утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; особа, яка проживає разом з одинокою особою з інвалідністю I групи і доглядає за нею; жінка та чоловік, які проживають однією сім`єю та не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. При цьому до складу сім`ї включаються незалежно від місця проживання (перебування) або реєстрації діти, які навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної, фахової передвищої, вищої освіти до досягнення 23 років і не мають власних сімей. До складу сім`ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні;
малозабезпечена сім`я - сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний дохід нижчий, ніж прожитковий мінімум для сім`ї.
Право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України, а також інші малозабезпечені сім`ї у випадках, встановлених законом (ст.3 Закону №1768-III).
Відповідно до ст.4 Закону №1768-III призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем проживання уповноваженого представника сім`ї.
Порядок призначення, умови виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги, перелік документів, необхідних для призначення допомоги згідно із цим Законом, встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Порядок призначення і виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 №250 (далі Порядок №250), який визначає умови призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, передбаченої Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям", перелік документів та/або відомостей, необхідних для призначення такої допомоги, а також підстави для припинення її виплати.
Відповідно до п.2 Порядку №250 державна соціальна допомога призначається і виплачується малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, а також іншим малозабезпеченим сім`ям у випадках, установлених законом, які з поважних або незалежних від них причин мають середньомісячний сукупний дохід менший від прожиткового мінімуму для сім`ї.
Державна соціальна допомога призначається на шість місяців з місяця звернення за її призначенням.
Згідно п.3 Порядку №250 призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї з використанням функціоналу Єдиної інформаційної системи соціальної сфери (крім виплат, які здійснюються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 7 березня 2022 р. № 215 "Про особливості нарахування та виплати грошових допомог, пільг та житлових субсидій на період дії воєнного стану":
структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) - до 30 червня 2025 р.;
органами Пенсійного фонду України - починаючи з 1 липня 2025 р. незалежно від зареєстрованого/задекларованого місця проживання (перебування).
Пунктом 5 Порядку №250 передбачено, що для призначення державної соціальної допомоги уповноважений представник малозабезпеченої сім`ї, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або іншим документом, що підтверджує право на постійне проживання в Україні (для іноземця та особи без громадянства), подає такі документи: заяву, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики; декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація); довідку про доходи у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня в ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо та згідно із законодавством не може бути отримана за відповідним запитом уповноваженого органу. У разі неможливості підтвердження таких доходів довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру;
довідку про доходи за шість місяців перед місяцем звернення (за наявності), у разі коли для обчислення сукупного доходу враховуються шість місяців перед місяцем звернення;
посвідчення учасника бойових дій встановленого зразка (за наявності).
Інформація про склад малозабезпеченої сім`ї заявника зазначається в декларації. Якщо заявник вже отримує будь-який із видів державної допомоги, які призначаються уповноваженими органами, відомості про розмір допомоги враховуються цим органом без необхідності її декларування.
До складу малозабезпеченої сім`ї заявника включаються чоловік, дружина, рідні та усиновлені діти віком до 18 років, а також діти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (в тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти і вступом до іншого закладу або в період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем і продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців) до досягнення 23 років і не мають власних сімей; неодружені повнолітні діти, визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи, які проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; особа, яка проживає разом з одинокою особою з інвалідністю I групи та доглядає за нею; жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі, але проживають однією сім`єю і мають спільних дітей. При цьому діти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти до досягнення 23 років і не мають власних сімей, включаються до складу сім`ї незалежно від задекларованого (зареєстрованого) місця проживання (перебування). Особи, які перебувають на повному державному утриманні, до складу сім`ї не включаються. Права члена сім`ї має одинока особа. Склад малозабезпеченої сім`ї заявника визначається на дату звернення за призначенням державної соціальної допомоги.
Пунктом 10 визначені підстави коли державна соціальна допомога не призначається/не виплачується, зокрема якщо: 3) у власності малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок), крім житла, яке розташоване в населених пунктах, зазначених у переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженому Мінрозвитку (далі - перелік територій) (крім тих, які розташовані на територіях можливих бойових дій, а також тих, щодо яких зазначено дату припинення окупації), або житла, знищеного/непридатного для проживання внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації, або з інших причин за наявності відповідної інформації у Державному реєстрі майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації, або за умови подання документального підтвердження від органів місцевого самоврядування факту знищення/пошкодження житлового приміщення (квартири, будинку), а також житла, отриманого дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, особою з їх числа за рахунок державного чи місцевого бюджету; житлових приміщень у гуртожитках; житла, яке належить на правах спільної сумісної або часткової власності; житла, на яке оформлено право на спадщину, за умови, що жодне із житлових приміщень, яке перебуває у власності, зокрема на яке оформлено право на спадщину, не здається в оренду, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи.
Так, позивачка 10.09.2025 звернулась до Головного управління за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, надавши відповідні документи, зокрема декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів державної соціальної допомоги. (а.с.72зв.-73) Згідно цієї декларації від 10.09.2025 позивачем вказано, що ОСОБА_2 (чоловік позивачки) має у власності будинок по АДРЕСА_1 та ОСОБА_1 має у власності будинок по АДРЕСА_2 .
З огляду на викладене, відповідачем правомірно відмовлено ОСОБА_1 у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.
Щодо посилання на те, що у тексті рішення допущено помилку в її персональних даних (зазначені інше по батькові), що на її думку свідчить про формальний характер розгляду її заяви, то суд зазначає, що лише у рішенні ГУ ПФУ в Донецькій області від 07.08.2025 за №110130019677, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, допущено описку в написанні її по-батькові. При цьому, суд зауважує, що вказане рішення не є предметом розгляду у даній справі.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази надані позивачем - суд дійшов висновку, що обґрунтування на які посилається позивач, не дають суду підстав для висновків, які б спростовували доводи відповідача, а тому з огляду на наведені вище норми та обставини справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.
Вимога позивача щодо відшкодування моральної та фізичної шкоди в розмірі 35186,82 грн. також є необґрунтованою, оскільки вона є похідною від основної вимоги позивача щодо оскарження рішення про відмову у призначенні їй державної соціальної допомоги, ухвалення відповідачем положень якого здійснено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України.
З огляду на положення ст.139 КАС України, у разі відмови в задоволенні позовних вимог, сплачений судовий збір відшкодуванню не підлягає.
Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 263, 293, 295-297 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а, ЄДРПОУ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду Т.М. КАРМАЗИНА