Справа № 274/7316/25
Провадження №3/0274/57/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.05.2026 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Базюк Ю.П., з участю захисника Петруніної В.В. (в режимі відеоконференції), особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції), представника потерпілого Остапенка С.О., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кашперівка Звягельського району Житомирської області, громадянки України, заміжньої, працює лікарем педіатром в лікарні ім. Ющенка, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, - 
в с т а н о в и в:
21.10.2025 на розгляд до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 481431 від 12.10.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, який відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2026, передано на розгляд судді Базюку Ю.П.
Зі змісту протоколу вбачається, що 12.10.2025 року о 18 год. 04 хв. на 226 км. автодороги М-21 поблизу с. Хажин Бердичівського району Житомирської області водійка ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlender, д.н.з. НОМЕР_1 , проявила неуважність, не врахувала швидкість руху, не стежила за дорожньою обстановкою, не зреагувала на її зміну, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем Suzuki, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутньому напрямку, в результаті чого транспортний засіб Suzuki виїхав на зустрічну смугу руху, де відбулось зіткнення з транспортним засобом PLAXTON, д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_1 порушила п.п. 2.3 б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 124 КУпАП. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 вини не визнала і пояснила, що 12 жовтня 2025 рухалась автомобілем Mitsubishi Outlender з м. Житомира в напрямку м. Вінниця. Їхала зі швидкістю 85-90 км/год. Перед нею рухався автомобіль Suzuki. Вона дотримувалась безпечної швидкості руху, була уважною, бо в автомобілі була пасажирка. Відстань між ними була 25-30 м. Помітила, що автомобіль Suzuki, що рухався попереду, розпочав маневр обгону та виїхав на зустрічну смугу руху, де відбувається зіткнення з автобусом, що рухався в напрямку м. Житомир. Зіткнення відбулось ближче до роздільної смуги руху. Після удару автомобіль Suzuki під кутом відкинуло на неї і зіткнення прийшлось на задню частину автомобіля Suzuki і в її передню фару. Тоді спрацювали подушки безпеки. Вона з пасажиркою вийшла з автомобіля. Побачила, що автомобіль залишився у своїй музі руху. У автомобіля Suzuki було пошкодена права задня частина, у її автомобіля - ліва передня частина. В момент, коли вона побачила небезпеку, почала реагувати шляхом гальмування. Швидкість свого автомобіля на момент зіткнення не знає. Під час гальмування траєкторію руху не змінювала. На місці дорожньо-транспортної пригоди пояснення свої не змінювала. 
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що рухався по трасі на автомобілі Suzuki в напрямку м. Вінниця. Рухався посередині дороги в межах своєї смуги руху, але ближче до суцільної лінії розмітки. Ширина смуги руху приблизно 4 м. Ширина його транспортного засобу по дзеркалах становить 180 см. Справа від нього була смуга для розгону транспортних засобів. По ній рухався позашляховик сірого кольору. Перед ним рухались два автомобілі. Рух був інтенсивний. Автомобілі, що рухались перед ним, почали пригальмовувати. Можливо вирішили пропустити позашляховик. Потім смуга для розгону транспортних засобів закінчилась, попереду транспортні засоби зупинились і він зупинився за ними. Тримав ногу на гальмах. В дзеркалі заднього огляду побачив, що автомобіль білого кольору Mitsubishi Outlender, д.н.з. НОМЕР_1 , не встигає загальмувати і сталось зіткнення. Удар прийшовся в праву задню частину його автомобіля лівою передньою частиною автомобіля Mitsubishi, від чого його транспортний засіб виштовхало на зустрічну смугу руху, де миттєво відбулось зіткнення з автобусом. Удар з автомобілем Mitsubishi був сильний та під кутом, тому його викинуло на зустрічну смугу руху, а не на транспортні засоби, що рухались попереду. Після удару позаду по інерції його притисло до сидіння і нога могля зіскочити з гальм, але він цього вже не контролював, бо був в шоковому стані. Гальмівного шляху у його автомобілі не було, бо він в момент удару стояв, а не рухався. Удар з автобусом прийшовся в ліву передню частину його транспортного засобу, від чого його розвернуло та спрацювали подушки безпеки. Точне місце зіткнення на смузі зустрічного руху сказати не може. Спочатку на місце події приїхала швидка допомога. Працівники поліції приїхали через 15-20 хв. Він перебував в машині швидкої допомоги. Потім до нього підійшов інспектор і сказав, що буде складати відносно нього протокол, бо зі слі ОСОБА_1 , він виїхав на зустрічну смугу рух. Він пояснив інспектору поліції як все було, на що поліцейські сказали, що вони не могли зрозуміти, чому так стоять автомобілі. ОСОБА_1 заперечувала, не хотіла підписувати схему місця дорожньо-транспортної пригоди, хотіла поговорити з працівниками поліції наодинці. Навіть евакуатор чекав півтори години, бо працівники поліції не дозволяли забирати автомобіль, поки не підписали протокол. Він схему місця дорожньо-транспортної пригоди підписав, але не знає, чи вона була правильно складена, бо не є спеціалістом у цій галузі. 
Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_3 пояснив, що виконував рейс. На відрізку дороги біля повороту на Бердичів, навпроти колишньої заправки, він рухався зі швидкістю близько 40 км/год, бо мав проводити висадку пасажира (жінки чи військового, точно вже не пам`ятає). В його напрямку була одна смуга руху та смуга для розгону транспортних засобів. Він їхав в лівій смузі руху, але передня частина автобуса вже була на смузі руху для розгону транспортних засобів. Ширину проїзної частини дороги сказати не може. На зустріч миттєво виїхав автомобіль Suzuki, якого він помітив за 10 метрів. Не бачив, щоб той був з увімкненими покажчиками повороту. Автомобіль їхав прямо («лоб в лоб»), а не під кутом. Відбулось зіткнення. Удар прийшовся в ліву нижню частину автобуса, де фари. З боковою частиною автобуса автомобіль не контактував, її могло деформувати від удару транспортних засобів. Від удару з автобусом автомобіль Suzuki розвернуло і він можливо пішов по боковій частині автобуса, від чого потертості. Від удару посипалось скло і далі він нічого вже не бачив. До моменту зіткнення жодних звуків удару він не чув і зіткнень не бачив. Пам`ятає, що перед автомобілем Suzuki їхало дві чи три машини. Вони рухались, а не стояли, але на швидкість їх руху він не звернув увагу. Боковий інтервал між автобусом та зустрічними транспортними засобами був приблизно пів смуги, але легковий автомобіль не зміг би проїхати при такому боковому інтервалі. 
Допитана в судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_1 - її хрещена мати. Вона була пасажиркою автомобіля Mitsubishi Outlender, перебувала на пасажирському сидінні біля водія. Рухались в напрямку м. Вінниця. З якою швидкістю рухався автомобіль, вона сказати не може, бо не є водієм. Перед ними рухався автомобіль Suzuki, відстань між ними вона визначити не може. Перед автомобілем Suzuki було ще два чи три автомобілі, але не може сказати, вони стояли чи рухались. Бачила, як автомобіль Suzuki пішов на обгін транспортних засобі, виїхав на зустрічну смугу руху, де відбулось зіткнення з автобусом, який рухався на зустріч. Після удару з автобусом автомобіль Suzuki задньою частиною відлетів на їх автомобіль. Спрацювали подушки безпеки. Після зіткнення автомобіля Suzukі з автобусом ОСОБА_5 почала екстрено гальмувати, траєкторію руху не змінювала. В автомобілі Suzuki було пошкоджено задню частину, а в Mitsubishi - передню частину транспортного засобу. Працівники поліції, які прибули на місце дрожньо-трнаспортної поліції, її не допитували. 
Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_6 пояснив, що працює в Управлінні патрульної поліції Житомирської області. Очевидцем аварії не був. В складі екіпажу виїжджав на місце дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо після пригоди. На місці аварії водій автобуса повідомив, що на зустрічну смугу руху виїхала машина, він намагався уникнути зіткнення, з`їхавши в бік, але не зміг. Контакт з автомобілем відбувся лівою частиною автобуса. В автобуса було деформовані передня ліва частина біля водія і трохи бокова частина, а саме, не було дзеркала заднього огляду. ОСОБА_1 розповідала, що щось трапилось і вона в`їхала в машину. Швидкість свого автомобіля ОСОБА_1 не вказувала. Також не чув, щоб ОСОБА_1 говорила щось про обгін. В автомобіля Mitsubishi була пошкоджена виключно передня частина транспортного засобу. Водій ОСОБА_7 пояснював, що їхав, відчув удар в задню частину автомобіля, від чого вдарився в автобус. Учасники дорожньо-транспортної пригоди свої пояснення не змінювали, лише ОСОБА_1 з кимось консультувалась і постійно щось дописувала. На місці дорожньо-транспортної пригоди свідки не встановлювались. Все фіксувалось на портативні відеореєстратори, що знаходяться в кожного інспектора. Врахувавши пошкодження транспортних засобів, вислухавши учасників дорожньо-транспортної пригоди, а більш вірогідною версією була версія водія Suzuki, вони зробили висновок і склали протокол відносно ОСОБА_1 .
Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_8 пояснив, що працює на посаді інспектора Управління патрульної поліції в Житомирській області. Протокол про адміністративне правопорушення було складено паралельно зі схемою місця дорожньо-транспортної пригоди. Він складав протокол, його напарник - схему. Під час складення протоколу про адміністративне правопорушення ним було враховано схему огляду місця дорожньо-транспортної пригоди. На місці пригоди уламків від транспортних засобів не було, які могли вплинути на суть справи, тому їх не вказано на схемі. Слідів гальмування не було виявлено. Заміри ширини дороги встановлювали, вони зазначені у схемі. Точне місце дорожньо-транспортної пригоди він не пам?ятає, 105 чи 125 км. автодороги М-21. Пояснення ОСОБА_1 також було прийнято до уваги. В письмових поясненнях ОСОБА_1 повідомила іншу інформацію. На боді камери подію не фіксували, тому що вони були розряджені, бо вже був вечір, а зарядити їх можна лише у відділку. Свідками події були учасники дорожньо-транспортної пригоди. Пасажирів автобуса не допитували, тому що вони були в шоковому стані, а потім пересіли на іншой автобус і поїхали. На схемі транспортні засоби пронумеровані. Водій автобуса спочатку розповідав, що пані ОСОБА_9 здійснила удар в автомобіль Suzukі і він вилетів на зустрічну смугу. Коли пані ОСОБА_9 підійшла до водія автобуса, він пояснення змінив. ОСОБА_5 була в шоковому стані. Пояснювала, що як відбулось зіткнення вона не знає, був удар. 
Захисник Петруніна В.В. клопоче про закриття провадження у справі у зв?язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Своє клопотання мотивує тим, що покази допитаних в судовому засіданні свідків не підтверджують вини ОСОБА_1 . Покази працівників поліції мають розбіжності, тому їх слід вважати недопустимими доказами. Схема місця дорожньо-транспортної пригоди не містить відомостей про місце зіткнення транспортних засобів. 
Представник потерпілого Остапенко С.О. просить визнати ОСОБА_1 винною у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Її вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: показами потерпілого, долученими до матеріалів справи фотознімками, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди. Покази ОСОБА_1 не знаходять свого підтвердження враховуючи вищезазначені докази. 
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, працівниками поліції до протоколу долучено:
- протокол про адміністративне праовпорушення серії ЕПР1 № 481431;
- письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 12.10.2026;
- схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.10.2026.
Крім того, захисником та представником потерпілого до матеріалів долучено світлини з місця ДТП, які були досліджені судом. 
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, потерпілого, представника потерпілого, свідків, дослідивши надані суду письмові докази, суд надавши їм оцінку в сукупності, доходить до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з таких підстав.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Разом з цим, з долучених до справи доказів неможливо «поза розумним сумнівом» стверджувати про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, тобто порушення нею ПДР та причинного зв`язку з його наслідками. 
Як вказала в судовому засіданні ОСОБА_1 , автомобіль під керуванням потерпілого, здійснюючи маневр обгону в невстановленому місці, здійснив ДТП в автобусом, якай рухався в зустрічній смузі і вже після цього його відкинуло на смугу її руху, де і відбулось зіткнення з автомобілем під її керуванням. 
Вказану версію підтвердила свідок ОСОБА_4 , яка була пасажиром в автомобілі ОСОБА_1 та і свідок ОСОБА_3 (водій автобуса, який здійснив зіткнення з автомобілем потерпілого), який вказав, що автомобіль потерпілого їхав по смузі його руху рівно, а не під кутом внаслідок зіткнення з автомобілем ОСОБА_1 , як про це вказує потерпілий. Крім цього, до моменту зіткнення з автобусом під його керуванням він не чув жодних звуків та не бачив зіткнення між автомобілями ОСОБА_1 та потерпілого. Показання свідка ОСОБА_3 можуть опосередковано підтверджувати пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 , згідно яких саме потерпілий порушив правила дорожнього руху та здійснював маневр обгону. 
Показання працівників поліції, які прибули на місце ДТП, по суті відтворюють обстановку вже після події і жодного доказового значення винуватості ОСОБА_1 вони не мають. 
Таким чином, єдиним прямим доказом винуватості ОСОБА_1 є пояснення потерпілого, які не підтвердженні жодними об`єктивними доказами.
Слід зауважити, що об`єктивна картина після ДТП, яка відображена в схемі ДТП та на світлинах з місця події (об`єктивні докази), на переконання суду, могла б існувати в обох версіях події – і в тій, на яку вказує ОСОБА_1 , так і в тій, на яку вказує потерпілий, тобто і тоді, коли автомобіль під керуванням потерпілого відкинуло на зустрічну смугу руху на зустріч автобусу, так і на зворотну версію, коли його відкинуло після зіткнення з автобусом на смугу руху ОСОБА_1 . Разом з цим, для визначення достовірної версії необхідні спеціальні знання та проведення цілого ряду експертиз, як то: автотехнічної експертизи; установлення механізму ДТП та її елементів; транспортно-трасологічної експертизи тощо. 
Крім того, є пряма вимога Закону при складанні протоколу підтвердити доказами наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху і пошкодженням майна, тому при оформленні матеріалів, особливо, коли учасники оспорюють перебування саме їхніх дій у причинному зв`язку з наслідками, обов`язково мають бути зібрані докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які б підтвердили прямий причинний зв`язок між дією кожного з учасників ДТП, хто з них своїм порушенням створив небезпеку, а дії кого з них призвели до виникнення аварійної обстановки та перебувають у прямому причинному зв`язку з наслідками (наявність прямого причинного зв`язку з порушеннями обох учасників теоретично можлива, хоча і виключно теоретично, але обов`язково має бути підтверджена належним доказом – у цьому випадку висновками експертиз, оскільки ніхто інший з учасників провадження не володіє необхідними знаннями у цій сфері, але проведення такої експертизи потребує відповідної кількості вихідних даних). Суд не має повноважень проводити розслідування, збирати докази і самостійно ними встановлювати, яке ж правопорушення було вчинено і хто у ньому винуватий. Обов`язок збирання доказів згідно зі ст. 251 КУпАП лежить виключно на працівниках поліції. 
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, у зв`язку з відсутністю достатніх доказів, які свідчили б про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд вважає необхідним провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, 124, ст. 245, п. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя   Ю.П. Базюк