УХВАЛА

30 червня 2026 року
м. Київ

справа № 493/1534/24
провадження № 61-7920ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Зачепіло Зоряна Ярославівна, на рішення Балтського районного суду Одеської області від 03 вересня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14 квітня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Військова частина НОМЕР_1 , про усунення від права на отримання грошового забезпечення військовослужбовця та одноразової грошової допомоги,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, у якому просила: усунути ОСОБА_2 від права на отримання частини грошового забезпечення безвісти зниклого військовослужбовця стрільця помічника гранатометника ІНФОРМАЦІЯ_1 військової частини НОМЕР_1 
ОСОБА_3 ; усунути ОСОБА_2 від права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового i начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у зв`язку з загибеллю військовослужбовця, стрільця - помічника гранатометника ІНФОРМАЦІЯ_1 військової частини НОМЕР_1 
ОСОБА_3. 

03 вересня 2025 року Балтський районний суд Одеської області ухвалив у цій справі рішення, залишене без змін постановою Одеського апеляційного суду від 14 квітня 2026 року, яким відмовив       ОСОБА_1 у задоволенні позову

09 червня 2026 року  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Зачепіло З. Я., через засоби поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Балтського районного суду Одеської області від 03 вересня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від
14 квітня 2026 року. 
Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодозастосування норми правау подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Касаційний суд вже вказував, що у разі касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково вказуватися у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 серпня 2021 року в справі № 759/4747/16-ц (провадження № 61-4673св20)).
ОСОБА_1  у касаційній скарзіпідставою касаційного оскарження судових рішень вказує пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України та зазначає, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми матеріального права, зокрема статтю161Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду.
Разом з тим, ця підстава касаційного оскарження належним чином не викладена.
Особі, яка подала касаційну скаргу, слід звернути увагу, що у разі посилання у касаційній скарзі як на підставу, на якій подається касаційна скарга, на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду) у касаційній скарзі слід зазначити, яку саме норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в указаних у касаційній скарзі постановах Верховного Суду, застосував суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
Таким чином, особі, яка подала касаційну скаргу, слід зазначити, які саме висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені (у яких саме) постановах Верховного Суду, не застосував суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
Верховний Суд роз`яснює заявнику, що коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки за приписами частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
З урахуванням викладеного, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), обґрунтувати неправильне застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права і надати нову касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості учасників справи.
У разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу (частина друга статті 393 ЦПК України).
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, 

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Зачепіло Зоряна Ярославівна, на рішення Балтського районного суду Одеської області від 03 вересня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14 квітня 2026 року залишити без руху.

Надати для усунення недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко