ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/6655/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Лозовського О.А.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом керівника Ковельської окружної прокуратури Волинської області Герасименка Павла Вікторовича в інтересах держави до Самарівської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

Керівник Ковельської окружної прокуратури Волинської області Герасименко Павло Вікторович в інтересах держави (далі – позивач) звернувся із позовом до Самарівської сільської ради Ковельського району Волинської області (далі – сільська рада, відповідач) щодо проведення відповідно до вимог чинного законодавства нормативної грошової оцінки земель населених пунктів сіл Бродятине, Залисиця, Межисить, що входять до складу Самарівської територіальної громади; зобов`язання вчинити дії, спрямовані на проведення та завтердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів сіл Бродятине, Залисиця, Межисить, що входять до складу Самарівської територіальної громади.
В обґрунтування позову вказав, що Самарівською сільською радою Ковельського району Волинської області тривалий час не вжито належних заходів щодо надання дозволу на розроблення та затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту - сіл Бродятине, Залисиця, Межисить, що входить до складу Самарівської територіальної громади, її розроблення та затвердження, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача стосовно проведення нормативної грошової оцінки земель низки населених пунктів, наслідком якої є порушення інтересів держави у сфері земельних відносин та ненадходження коштів до місцевого бюджету у вигляді, зокрема, плати за землю (земельного податку та орендної плати).
Обов`язок проводити нормативну грошову оцінку земель раз на 5-7 років є імперативною вимогою закону, а не вільним вибором ради. Позивач просить зобов`язати раду виконати безумовний обов`язок, встановлений законом. Стаття 18 Закону “Про оцінку земель” не дає раді права “вибирати” - оновлювати нормативну грошову оцінку чи ні. Це імперативна норма, невиконання якої є протиправною бездіяльністю. Невиконання цієї вимоги прямо шкодить інтересам держави.
Відтак, просить задовольнити позовні вимогу у повному обсязі.
Ухвалою судді від 01.06.2026 в справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.
Відповідач, отримавши ухвалу про відкриття провадження (а.с.19), відзив на позов не подав.
Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Інші заяви по суті справи не надходили.
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.
Ковельська окружна прокуратура Волинської області 31.03.2026 звернулася до ГУ Держгеокадастру у Волинській області з запитом №52-1217 вих. -26 про надання інформації щодо переліку населених пунктів Ковельського району, які потребують оновлення (актуалізації) нормативної грошової оцінки із зазначенням дати проведення останньої НГО земель; чи зверталось ГУ Держгеокадастру у Волинській області до територіальних громад Луцького району з питань необхідності проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів (її актуалізації), роз`ясненнями строків застосування НГО тощо, одночасно надавши копії підтверджуючих документів (скерованих листів, інформувань, отриманих від територіальних громад відповідей тощо) (а. с. 11). 
У листі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 15.04.2026 №10-3-0-1772/2-26 зазначено перелік населених пунктів, в тому числі на території Самарівської територіальної громади, нормативна грошова оцінка в яких потребує оновлення, оскільки не поновлювалася упродовж останніх семи років (в окремих випадках понад 10 років). Крім цього, Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області зазначено про важливість систематичного оновлення нормативної грошової оцінки (а. с.12).
Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Межиситівської сільська рада припинена внаслідок реорганізації шляхом приєднання до Самарівської сільської ради. 
Села Межисить, Бродятине та Залисиця до 2020 року відповідно до інформації наявної у вільному доступі підпорядковувалися Межиситівській сільській раді. 
У подальшому населені пункти, що підпорядковувалися Межиситівській сільській раді увійшли до складу Самарівської територіальної громади відповідно до розпорядження Кабінету міністрів України від 13.05.2020 №590-р «Про затвердження перспективного плану формування територій громад Волинської області». 
Відповідно до вказаної інформації на території Самарівської сільської громади Ковельського району потребують оновлення нормативно грошові оцінки земель більшості населених пунктів, зокрема сіл Бродятине, Залисиця, Межисить, останню нормативно грошову оцінку яких проведено ще у 2012 році та затверджено рішенням Самарівської сільської ради від 01.01.2012 №15/2.
Самарівська сільська рада у листі від 15.04.2025 №265/02-26, повідомила, що органом місцевого самоврядування взагалі не проводиться робота з оновлення нормативної грошової оціни земель у населених пунктах, що входять до складу територіальної громади. Зокрема, вказала, що планується внесенні змін до меж села Самари, у зв`язку з чим будь-які дії щодо оновлення нормативної грошової оцінки вказаного населеного пункту не вживаються. 
При цьому нормативна грошова оцінка села Самари востаннє проводилася ще у 2010 році. У період з 2010 року по цей час нормативна грошова оцінка вказаного населеного пункту повинна була б вже двічі поновитися. 
Разом з тим Самарівська сільська рада не зазначає, що на даний час принаймні вживаються заходи, спрямовані на приведення меж вказаного населеного пункту у відповідність до його фактичного використання. Крім цього, у листі Самарівська сільська рада погоджується, що питання приведення нормативної грошової оцінки у відповідність до вимог чинного законодавства є вкрай важливим питанням, яке неодноразово обговорювалося на семінарах, однак помилково вважає, що розроблення нової нормативної грошової оцінки земель у населених пунктах спричинить збитки інтересам територіальної громади. Отже, Самарівською сільською радою Ковельського району Волинської області не вживаються належні та достатні заходи до оновлення (актуалізації) нормативної грошової оцінки земель сіл Бродятине, Залисиця, Межисить.
У зв`язку з тим, що по даний час нормативно грошова оцінка земель, що була виготовлена та затверджена у 2012 році втратила свою актуальність, оскільки має проводитися не рідше, ніж один раз на 5-7 років, Ковельська окружна прокуратура звернулася до суду із цим позовом.
Змістом спірних правовідносин є не проведення відповідно до вимог чинного законодавства нормативної грошової оцінки земель населених пунктів - сіл Бродятине, Залисиця, Межисить на території Самарівської сільської ради Ковельського району.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до частини 3 статті 53 КАС України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Спеціальним законом, яким визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді є Закон України «Про прокуратуру» від 14.12.2014 №1697-VII (далі - Закон №1697-VII).
Відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1697-VII право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
Відповідно до частин 3, 4 статті 23 Закону №1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.
Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття інтерес держави.
У Рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття інтереси держави, висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).
Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій.
Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99).
Ці міркування Конституційний Суд України зробив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який уже втратив чинність. Однак, висловлене Судом розуміння поняття інтереси держави має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 23 Закону України «Про прокуратуру».
Таким чином, суд вважає, що інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація інтересів держави, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 19.09.2019 у справі №815/724/15, від 17.10.2019 у справі № 569/4123/16-а.
Так, згідно з частиною 3 статті 23 Закону №1697-VII прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:
1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;
2) у разі відсутності такого органу.
Системне тлумачення вказаних приписів дозволяє зробити висновок, що стаття 53 КАС України вимагає вказувати в адміністративному позові, скарзі чи іншому процесуальному документі докази на підтвердження підстав заявлених позовних вимог із зазначенням, у чому саме полягає порушення інтересів держави, та обставини, що зумовили необхідність їх захисту прокурором.
У позовній заяві позивач зазначає про те, що має місце порушення інтересів держави, оскільки відповідачем не вживаються передбачені законом заходи для оновлення нормативної грошової оцінки земель сіл Бродятине, Залисиця, Межисить, що входять до складу Самарівської територіальної громади, у зв`язку з чим, місцевий бюджет втрачає кошти (зокрема у вигляді земельного податку та орендної плати за землю), які надходили б у більшому розмірі у разі актуалізації (оновлення) нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, та могли бути використані на задоволення потреб громади. 
Таким чином, бездіяльність відповідача, яка виразилась у невжитті заходів до актуалізації нормативної грошової оцінки земель населеного пункту сіл Бродятине, Залисиця, Межисить призводить до надходження до місцевого бюджету плати за землю (земельного податку, орендної плати) у меншому розмірі, ніж міг би бути у випадку проведення повторної нормативної грошової оцінки.
Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України “Про місцеве самоврядування в Україні”, частиною другою статті 2 якого визначено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Частиною першою статті 10 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) встановлено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Згідно з частиною 3 статті 16 Закону №280/97-ВР матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 29 Закону №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження: управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.
Згідно з частинами 1, 5 статті 60 Закону №280/97-ВР територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.
Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.
Частиною першою статті 62 Закону №280/97-ВР визначено, що держава фінансово підтримує місцеве самоврядування, бере участь у формуванні доходів місцевих бюджетів, здійснює контроль за законним, доцільним, економним, ефективним витрачанням коштів та належним їх обліком. Вона гарантує органам місцевого самоврядування доходну базу, достатню для забезпечення населення послугами на рівні мінімальних соціальних потреб. У випадках, коли доходи від закріплених за місцевими бюджетами загальнодержавних податків та зборів перевищують мінімальний розмір місцевого бюджету, держава вилучає із місцевого бюджету до державного бюджету частину надлишку в порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.
Згідно з частиною першою статті 63 Закону №280/97-ВР доходи місцевих бюджетів формуються за рахунок власних, визначених законом, джерел та закріплених у встановленому законом порядку загальнодержавних податків, зборів та інших обов`язкових платежів.
Пунктом 271.1 статті 271 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що базою оподаткування плати за землю є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом XII ПК України, а у разі якщо нормативну грошову оцінку не проведено - площа земельних ділянок.
Положеннями пункту 289.1 статті 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.
Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а її своєчасне оновлення позитивно впливає на дохідну частину місцевого бюджету.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що прокурором у позовній заяві обґрунтовано наявність інтересів держави на захист яких подано відповідну позовну заяву.
Правові засади проведення оцінки земель визначені Законом України «Про оцінку земель» від 11.12.2003 №1378-IV (далі - Закон №1378).
Відповідно до статті 1 Закону №1378 дата оцінки земельної ділянки дата (число, місяць та рік), на яку проводиться оцінка земельної ділянки та визначається її вартість. Для нормативної грошової оцінки земельної ділянки дата, вказана в технічній документації; нормативна грошова оцінка земельних ділянок капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.
Статтею 3 Закону №1378 визначено, що об`єктами оцінки земель є: територія адміністративно-територіальних одиниць або їх частин, території оціночних районів та зон, земельні ділянки чи їх частини або сукупність земельних ділянок і прав на них, у тому числі на земельні частки (паї), у межах території України.
Згідно з частиною 5 статті 5 Закону №1378 нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, плати за суборенду (у разі передачі в суборенду земельних ділянок державної власності, які орендуються акціонерним товариством, товариством з обмеженою відповідальністю, 100 відсотків акцій (часток) у статутному капіталі якого належать державі, що утворилося шляхом перетворення державного підприємства, у постійному користуванні якого перебували такі земельні ділянки), втрат лісогосподарського виробництва, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.
Статтею 13 Закону №1378 унормовано випадки за яких є обов`язковим проведення грошової оцінки земельних ділянок.
Так, частиною 1 статті 13 Закону №1378 визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі: визначення розміру земельного податку; визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, плати за суборенду (при передачі в суборенду земельних ділянок державної власності, які орендуються акціонерним товариством, товариством з обмеженою відповідальністю, 100 відсотків акцій (часток) у статутному капіталі якого належать державі, що утворилося шляхом перетворення державного підприємства, у постійному користуванні якого перебували такі земельні ділянки); визначення розміру державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом; визначення втрат лісогосподарського виробництва; розробки показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель; відчуження земельних ділянок державної, комунальної власності, якщо відповідно до закону ціна продажу таких земельних ділянок визначається з використанням нормативної грошової оцінки земельних ділянок; проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення (у разі якщо попередня нормативна грошова оцінка земельних ділянок у цьому масиві не проводилася протягом 5 років до дня прийняття уповноваженим органом рішення про проведення такої інвентаризації).
Відповідно до частин 1-3 статті 15 Закону №1378 підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок може проводитися також на підставі договору, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом.
Підставами для проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки є договір, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом, а також рішення суду.
Згідно з частинами 1-3 статті 18 Закону №1378 нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення не рідше ніж один раз на 7-10 років.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій".
З аналізу зазначених норм, суд дійшов висновку, що законодавцем унормовано періодичність проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок. При цьому не дотримання такої періодичності свідчить про бездіяльність щодо проведення нормативної грошової оцінки земель.
Згідно з приписами статті 22 Закону України “Про землеустрій” землеустрій здійснюється на підставі, зокрема, рішень органів виконавчої влади або місцевого самоврядування щодо проведення робіт з землеустрою. Земельно-оціночні роботи при здійсненні землеустрою виконуються з метою визначення якісних характеристик, економічної цінності та вартості земель у порядку, встановленому законом. 
Оцінка земель проводиться для порівняльного аналізу і прогнозу ефективності використання землі як природного ресурсу та основного засобу виробництва, а також при здійсненні цивільно-правових угод, для визначення розміру земельного податку, втрат лісогосподарського виробництва, справляння державного мита та в інших випадках, визначених законом (стаття 38 Закону України “Про землеустрій”).
Відтак, з огляду на встановлені обставини, нормативна грошова оцінка зазначених у позові населених пунктів втратила свою актуальність та мала бути оновлена. 
При цьому, нормативно грошова оцінка населених пунктів сіл Бродятине, Залисиця, Межисить, що проведена у 2012 році, вже мала бути оновлена двічі, так як з часу її затвердження минуло вже понад 13 років. 
Таким чином, непроведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів – сіл Бродятине, Залисиця, Межисить Самарівської територіальної громади у строки, встановлені статтею 18 Закону України “Про оцінку земель”, призводить до неналежного визначення розміру плати за землю та неповного надходження коштів з плати за землю до місцевого бюджету, що в свою чергу, порушує інтереси територіальної громади та держави в цілому. 
Самарівською сільською радою Ковельського району упродовж тривалого часу не здійснено належних та достатніх дій і заходів з оновлення нормативної грошової оцінки земель вищезазначених населених пунктів, чим допущено протиправну бездіяльність. 
Відповідно до інформації, наданої Самарівською сільською радою у листі від 15.04.2025 №265/02-26, органом місцевого самоврядування взагалі не проводиться робота з оновлення нормативної грошової оціни земель у населених пунктах, що входять до складу територіальної громади. Зокрема, Самарівська сільська рада повідомила, що планується внесенні змін до меж села Самари, у зв`язку з чим будь-які дії щодо оновлення нормативної грошової оцінки вказаного населеного пункту не вживаються. При цьому нормативна грошова оцінка села Самари востаннє проводилася ще у 2010 році. 
Разом з тим Самарівська сільська рада не зазначає, що на даний час принаймні вживаються заходи, спрямовані на приведення меж вказаного населеного пункту у відповідність до його фактичного використання. 
Крім цього, у вищезазначеному листі Самарівська сільська рада погоджується, що питання приведення нормативної грошової оцінки у відповідність до вимог чинного законодавства є вкрай важливим питанням, яке неодноразово обговорювалося на семінарах, однак помилково вважає, що розроблення нової нормативної грошової оцінки земель у населених пунктах спричинить збитки інтересам територіальної громади. 
Таким чином, відповідно до матеріалів справи, відповідач не дотримався законодавчо встановленої періодичності проведення нормативної грошової оцінки земель сіл Бродятине, Залисиця, Межисить Самарівської територіальної громади, що вказує на його протиправну бездіяльність.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи зазначені обставини, а також викладені норми, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у даному випадку є підставними та обгрунтованими, відтак підлягають до задоволення.
Згідно з частиною 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
У цій справі прокурор є суб`єктом владних повноважень та виконує функції з представництва інтересів держави у суді відповідно до частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» та частини 3 статті 53 КАС України, а тому враховуючи, що витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз не понесено, суд дійшов висновку, що відсутні витрати, які б підлягали стягненню з відповідача в порядку розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 72-79, 90, 139, 241-246, 250 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов керівника Ковельської окружної прокуратури Волинської області Герасименка Павла Вікторовича (45008, Волинська область, місто Ковель, вулиця Шевченка, 7, код ЄДРПОУ/умовний код 0290991523) в інтересах держави до Самарівської сільської ради Ковельського району Волинської області (44113, Волинська область, Ковельський район, село Самари, код ЄДРПОУ 04334655) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Самарівської сільської ради щодо непроведення відповідно до вимог чинного законодавства нормативної грошової оцінки земель населених пунктів сіл Бродятине, Залисиця, Межисить на території Самарівської територіальної громади Ковельського району, Волинської області.
Зобов`язати Самарівську сільську раду Ковельського району Волинської області відповідно до вимог чинного законодавства України вчинити дії щодо проведення та затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів сіл Бродятине, Залисиця, Межисить на території Самарівської територіальної громади Ковельського району, Волинської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський