13.05.2026 
Справа № 696/1742/25 
Провадження № 2/696/168/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 травня 2026 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді Білопольської Н.А.,
за участю секретаря судового засідання Волощенко Н.О.,
представника позивача   Шаповал Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом виконавчого комітету Михайлівської сільської ради, як органу опіки та піклування, в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, - 

в с т а н о в и в :

У грудні 2025 року виконавчий комітет Михайлівської сільської ради, як орган опіки та піклування, звернувся до суду з позовом про відібрання дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батьків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . 
Позовні вимоги мотивовані тим, що службою у справах дітей Михайлівської сільської ради 15 грудня 2025 року отримано повідомлення від старшого інспектора сектору ювенальної превенції Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області про те, що за місцем проживання сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 , де проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , виявлено обставини, що свідчать про наявність безпосередньої загрози життю та здоров`ю малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У ході обстеження умов проживання встановлено, що в житловому будинку постійно підтримується безлад, умови проживання є антисанітарними. Дитина разом із батьками постійно перебуває в одній кімнаті, яка фактично використовується для задоволення всіх побутових потреб сім`ї, зокрема, для приготування та вживання їжі, сну, а також здійснення природних фізіологічних потреб, що є неприпустимим та створює загрозу санітарно-гігієнічного стану, здоров`ю та нормальному розвитку дитини. У будинку наявні ще дві окремі кімнати, які не використовуються за призначенням та потребують елементарного прибирання і впорядкування. На неодноразові зауваження та рекомендації членів комісії щодо поліпшення житлово-побутових умов батьки систематично не реагували.
Під час візиту 15 грудня 2025 року батько дитини ОСОБА_2 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, мати ОСОБА_3 не вставала з ліжка, пояснюючи це станом здоров`я. У присутності працівників поліції та представників служби у справах дітей мати усно заявила про відмову від дитини, що було зафіксовано на відео. Батько пояснень або коментарів з приводу ситуації не надавав.
Під час індивідуальних бесід хлопчик повідомив, що батько систематично вживає алкогольні напої, у тому числі в нічний час, будить його вночі та не дає можливості повноцінно спати, що негативно впливає на його фізичний і психоемоційний стан. Також зі слів дитини встановлено, що мати часто кричить на нього, ображає, використовує принизливі висловлювання, що має ознаки психологічного насильства.
Також батьки не забезпечували своєчасного надання дитині медичної допомоги, не вживали заходів щодо проходження профілактичних медичних оглядів та лікування, не проявляли належної уваги до стану її здоров`я.
Батьки після вилучення дитини з сім`ї не виявили жодного інтересу до місця перебування та стану здоров`я дитини.
У зв`язку з обставинами, що склалися, на підставі наказу служби у справах дітей Михайлівської сільської ради від 15 грудня 2025 року № 14/01-07 малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взято на первинний облік у службі у справах дітей як такого, що опинився у складних життєвих обставинах.
У зв`язку з реальною загрозою життю та здоров`ю дитини службою у справах дітей Михайлівської сільської ради вжиті необхідні заходи для забезпечення її безпеки. 15 грудня 2025 року складено акт обстеження умов проживання та акт оцінки рівня безпеки дитини. У цей же день малолітнього ОСОБА_1 тимчасово поміщено до Комунального некомерційного підприємства «Кам`янська багатопрофільна лікарня» Кам`янської міської ради для проведення медичного огляду та забезпечення безпечних умов перебування, після чого службою у справах дітей направлено клопотання до виконкому Михайлівської сільради про негайне відібрання дитини, про що прийнято відповідне рішення виконавчого комітету Михайлівської сільської ради від 16 грудня 2025 року № 351.
Станом на час звернення з позовом до суду вирішувалося питання щодо влаштування дитини до патронатної сім`ї Степанківської територіальної громади.
Як вважає сторона позивача, наявна реальна загроза життю та здоров`ю дитини, що є підставою для відібрання у батьків малолітньої дитини без позбавлення батьківських прав.  Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 30 грудня 2025 року відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог виконавчого комітету Михайлівської сільської ради, як органу опіки та піклування, в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_3 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, у зв`язку із смертю останньої. В частині позовних вимог до виконавчого комітету Михайлівської сільської ради, як органу опіки та піклування, в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 02 лютого 2026 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 повторно у судове засідання не з`явився, хоча про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не подав, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не надав.
Оскільки відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
На підставі ст.ст. 280-281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, наявні докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, дійшов до такого.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Райгородської сільської ради Кам`янського району Черкаської області 10 січня 2014 року (а.с. 16).
Мати дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть НОМЕР_2 , видане Кам`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління юстиції України 24 грудня 2025 року, що підтверджується повідомленням Райгородського старостинського округу № 2 виконавчого комітету Михайлівської сільської ради від 26 грудня 2025 року № 02-09/4833 (а.с. 35).
Згідно з актом № 41 обстеження умов проживання від 15 грудня 2025 року за місцем проживання сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_3 комісія встановила, що умови проживання незадовільні, становлять загрозу для життя та здоров`я дитини. Батьки через свій стан нездатні виконувати батьківські обов`язки. Психологічний клімат в сім`ї незадовільний. Мати відмовляється від дитини, батькам повідомлено, що дитину вилучено та буде поміщено в безпечне місце (а.с. 17).
Окрім того, представник позивача в судовому засіданні в якості доказу надала суду акт № 22 обстеження умов проживання від 10 березня 2026 року за місцем проживання сім`ї ОСОБА_2 , згідно з яким комісія встановила, що умови проживання незадовільні і на момент візиту потребують поліпшення (а.с. 70).
Також із акту № 33 обстеження умов проживання від 07 травня 2026 року за місцем проживання сім`ї ОСОБА_2 вбачається, що комісія встановила, що житлово-побутові умови проживання є незадовільними та не забезпечують безпечні та комфортні умови для проживання дитини. Батько офіційно непрацевлаштований, стабільного джерела доходу не має. Рівень мотивації до належного виконання батьківських обов`язків низький. Під час візиту фахівців у батька були наявні ознаки алкогольного сп`яніння. З урахуванням виявлених обставин умови для повернення та проживання дитини у сім`ї на даний час є неналежними (а.с. 76).
Водночас, як вбачається з акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 15 грудня 2025 року, комісія у складі начальника служби у справах дітей Михайлівської сільської ради Шаповал Я.О., старшого інспектора СЮП ВП Черкаського РУП Виноградової О.В., директора КЗ «Райгородський ліцей» Дмитренко О.В. дійшла висновку щодо вилучення дитини у батьків (а.с. 18-22).
Виконавчий комітет Михайлівської сільської ради 16 грудня 2025 року прийняв рішення за № 351 «Про негайне вилучення дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з сім`ї у зв`язку з загрозою для життя та здоров`я дитини» (а.с. 23).
Наказом служби у справах дітей Михайлівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 15 грудня 2025 року № 14/01-07 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с. 24).  З наданої Михайлівською сільською радою характеристики на особу ОСОБА_2 від 01 квітня 2026 року № 15-03/7 вбачається, що ОСОБА_2 має малолітнього сина, однак свої батьківські обов`язки виконує неналежно, непрацюючий, схильний до вживання спиртних напоїв, сусідами характеризується негативно (а.с. 69).
Окрім того, представником позивача надано суду психологічний висновок спеціаліста за результатами допиту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з яким рекомендовано обмежити подальше проживання у майбутньому дитини з батьком задля уникнення психологічної ретравматизації дитини, а також додано медичні висновки про стан здоров`я ОСОБА_1 (а.с. 71-74, 83, 85-88).
Водночас із наданої суду інформації Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Михайлівської сільської ради від 08 травня 2026 року № 2 «Про результати роботи з сім`єю, яка перебуває під соціальним супроводом ОСОБА_2 » встановлено, що на момент останнього відвідування значно погіршилися умови проживання. На момент відвідування батько перебував в стані алкогольного сп`яніння, що негативно впливає на здатність належним чином виконувати батьківські обов`язки, забезпечувати догляд, виховання та безпеку дитини (а.с. 75).
Також представник позивача надала суду акт Комунального закладу «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради» про прийом дитини до центру від 25 квітня 2026 року та акт про доставку підкинутої, заблукалої (знайденої), вилученої з сім`ї поліцією дитини від 25 квітня 2026 року (а.с. 79, 81).
За повідомленням Комунального закладу «Черкаський обласний комунальний заклад «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради» від 27 квітня 2026 року № 277 вбачається, що 24 квітня 2026 року ОСОБА_5 самовільно залишив патронатну родину. Перебував у розшуку. Був знайдений працівниками сектору ювенальної поліції ВП ЧРУП ГУНП в Черкаській області (а.с. 77).
За розпорядженням виконавчого комітету Степанківської сільської ради від 27 квітня 2026 року № 43 «Про виведення малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_6 , у зв`язку з заявою патронатного вихователя про розірвання договору про патронат» припинено послугу патронату над малолітньою дитиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 78).
Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я  є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
За змістом ч. 1 ст. 170 СК України  суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу.
Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначається, що «хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини».
Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у міжнародному праві та національному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.
Враховуючи наведене, позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини.
Позбавлення батьківських прав завжди є результатом протиправної, винної поведінки. Відібрання ж дитини не пов`язується з протиправною поведінкою: загроза життю та здоров`ю дитини може бути результатом психічної хвороби, відкритої форми туберкульозу чи інших небезпечних хвороб, скрутних житлових умов тощо.
Відібрання дитини можливе тоді, коли умови проживання дитини суд оцінить як небезпечні для неї. Оцінювання умов проживання дитини є виключно компетенцією суду.
Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування з нею. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або навчальному закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку.
Відтак основними підставами для відібрання дитини є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва тощо. Інші випадки охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків, а й із їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток, малолітній вік.
Таким чином, суд констатує безумовне право батьків на виховання дітей, однак вважає, що у даному випадку неможливо надати перевагу саме цьому праву, оскільки воно суперечить інтересам дитини, що мають першочергове значення при вирішенні справи.
За наведених обставин суд доходить висновку, що відповідач не усвідомлює в повній мірі свого ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, зняв із себе обов`язки з виховання та забезпечення дитини, веде негідний спосіб життя, зловживаючи алкоголем, ставлячи у небезпеку життя та здоров`я дитини.
Суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_2 протягом тривалого часу не виконує батьківських обов`язків щодо належного виховання, піклування, розвитку та утримання своєї дитини. 
Таким чином, залишення дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із батьком ОСОБА_2 , який не виконує та не бажає належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, забезпечувати права сина на рівень життя, достатній для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, буде вочевидь ставити під небезпеку життя, здоров`я і моральне виховання дитини.
Суд зазначає, що відібрання дитини від батька без позбавлення батьківських прав - це санкція за невиконання батьківських обов`язків. Проте ця санкція є більш м`якою, порівняно з іншими, зокрема із позбавленням батьківських прав. Відібрання дитини не є крайнім і незворотним заходом.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.
Отже, ОСОБА_2 у разі зміни свого відношення до виконання ним батьківських обов`язків має право на звернення до суду з позовом про повернення йому дитини.
Більш того, суд вважає, що у даному випадку відібрання малолітньої дитини від батька без позбавлення батьківських прав буде відповідати якнайкращим інтересам дитини та сприятиме реалізації прав дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Частиною 1 ст. 248 СК України передбачено, що дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або в іншому дитячому закладі, прийомній сім`ї, має, зокрема, право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про доцільність відібрання дитини від батька без позбавлення батьківських прав, оскільки це є єдиним способом захисту прав і якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13, 89, 141, 259, 263-265, 280-283, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву виконавчого комітету Михайлівської сільської ради, як органу опіки та піклування, в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав задовольнити.
Відібрати малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , без позбавлення його батьківських прав.
Передати дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для його подальшого влаштування, до виконавчого комітету Михайлівської сільської ради, як органу опіки та піклування. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Повне заочне рішення суду складено 13 травня 2026 року. 

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: виконавчий комітет Михайлівської сільської ради, як орган опіки та піклування, місцезнаходження: вул. Героїв Майдану, буд. 27, с. Михайлівка Черкаського району Черкаської області, 20825; код в ЄДРПОУ: 04410723.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; зареєстроване місця проживання: АДРЕСА_2 ; паспорт серії НОМЕР_3 виданий Олександрівським РВ УМВС України в Кіровоградській області 22 березня 2001 року; РНОКПП: НОМЕР_4 . 

Суддя Н.А. Білопольська