Справа № 456/2159/26
Провадження № 2/456/1581/2026

РІШЕННЯ
іменем України

22 травня 2026 року          місто Стрий 

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді    Яніва Н.  М. ,
з участю секретаря судового засідання Сунак Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Короткий виклад позицій сторін у справі.
 
Позивач ТОВ «Деал фінанс груп», через свого представника, скориставшись підсистемою «Електронний суд», звернувся в суду з позовною заявою, у якій просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 26 729,50 гривень. Крім того, позивач просить, при ухваленні рішення покласти на відповідача судові витрати у справі.
В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що 25.09.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 77736465. Первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти у розмірі відповідно до умов договору. В свою чергу відповідач, ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором у повному обсязі не виконав, а тільки частково вносив кошти на погашення кредиту, що призвело до виникнення заборгованості. Поміж тим, відповідно до укладених договорів факторингу позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та боржниками, у тому числі і за договором №77736465, боржником у якому є відповідач ОСОБА_1 .. У зв`язку з наведеним, позивач просить позовну заяву задовольнити та стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №77736465 у загальному розмірі 26 729,50 грн.
Відповідач ОСОБА_1 , у встановлений судом строк, скориставшись системою «Електронний суд», реалізовуючи своє право, подав відзив на позовну заяву, у якому заперечив обставини, викладені у позові. Зокрема вважає, що позивачем не надано доказів укладення кредитного договору саме з ним та отриманням ним коштів. Також на думку відповідача позивач не довів набуття ним права грошової вимоги, та ставить під сумнів розрахунок заборгованості, вважаючи такий незрозумілим та таким, що не містить деталізації. Крім того відповідач звертає увагу, що позивач не надав доказів повідомлення відповідача про наявну заборгованість та не доведено момент виникнення заборгованості, що на думку відповідача, унеможливлює перевірку дотримання строку позовної давності. Відтак, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог та покласти судові витрати на позивача.
У свою чергу, представник позивача ТОВ «Деал фінанс груп», скориставшись системою «Електронний суд», подав відповідь на відзив, у якому спростовував твердження відповідача, викладені у відзиві, та стверджував, що спірний договір був укладений, кошти відповідачем отримано, оскільки такий здійснював часткове погашення наявної заборгованості. Також зазначив, що долучений розрахунок заборгованості є чітким, а відповідач контр розрахунку не подав. Звертає увагу суду, що до матеріалів справи долучено всі необхідні докази на підтвердження переходу до позивача права вимоги за договором№77736465, боржником у якому є відповідач ОСОБА_1 .. Крім того повідомляє, що строк позовної давності не минув, оскільки такий був призупинений у зв`язку із запровадженням карантину та введенням воєнного стану. Підсумовуючи, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 
Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.04.2026 року головуючим суддею щодо розгляду вищевказаної позовної заяви визначено суддю Яніва Н.М.. 
На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, суддею вжито заходів для отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності - відповідача ОСОБА_1 ..
Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н.М. від 28.04.2026 року позовну заяву ТОВ «Деал фінанс груп» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Сторони у справі належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначеного судового засідання по їх справі щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження, проте такі з у судове засідання не з`явилися та не забезпечили явку уповноважених представників.
Втім, судом задоволено клопотання представника позивача та відповідача про розгляд справи у їх відсутності.
Розгляд справи по суті відбувся 24.03.2026 року без участі сторін.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Усі заяви та клопотання були вирішені судом у встановленому порядку.
Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.
 
Встановленні судом фактичні обставини справи та оцінка наданих суду доказів.
 
Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.
Відтак, судом встановлено, що «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 77736465, який був підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора H6NNMTAuK2, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_2. 
Кредитодавцем ідентифіковано позивальника ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 та електронну адресу на яку в подальшому направлялись одноразові ідентифікатори та встановлено, що останній використав/наклав електронний підпис/одноразовий ідентифікатор (для підписання документів, а саме підпис H6NNMTAuK2 - 25.09.2021 22:37:08, що підтверджується довідкою про ідентифікацію.
Так, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про належне укладення кредитного договору, шляхом проставляння електронного цифрового підпису одноразового ідентифікатора сторін.
При укладенні кредитного договору сторони погодили усі істотні умови такого, суму кредитних коштів, строк кредитування, порядок та розмір нарахування процентів та інших зобов`язань.
Жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодився з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання договору чи про зарахування та розподілення сплачених коштів відповідачем висловлено не було.
Отже, підписавши договір, відповідач посвідчив свою обізнаність та згоду з їх умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту, позики до вільно обраної ним фінансової установи, отримавши всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору.
Так, серед умов кредитного договору сторони визначили, що сума позики становить 10 300 грн, строк позики 21 день, базова процентна ставка 1,99%. Крім того, у договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у Правилах, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями.
Позикодавець на виконання Договору позики №77736465 від 25.09.2021 року, передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 10 300 грн. за посередництвом платіжної системи (ТОВ «ФК Фінекспрес» - платіжна система, яка діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на банківську платіжну картку фізичної особи), так як перерахунок коштів з банківського рахунку юридичної особи (IBAN) на банківську платіжну картку фізичної особи технічно неможливий без використання платіжної системи. Наведене вище, підтверджується електронною платіжною інструкцією №98a949d4-c6bc-4a9e-b6d6-ad1f1cdf46e5 від 25.09.2021 року, яка у свою чергу є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі.
Згідно листа №05/12/25-22074 від 05.12.2025 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» повідомляє та підтверджує, що на банківський рахунок Відповідача на підставі платіжної інструкції №98a949d4-c6bc-4a9e-b6d6-ad1f1cdf46e5 (кошти перераховані за посередництвом платіжної установи) перераховано кошти на виконання умов Договору позики №77736465. 
Згідно довідки № КД-000104196/ТНПП від 09.01.2026 р. ТОВ «ФК Фінекспрес» (платіжна установа), підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 р., укладеного між Компанією/ТОВ «ФК Фінекспрес» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 25.09.2021 року, сума 10 300 грн. за номером платіжної картки № НОМЕР_2 , номер платежу 98a949d4-c6bc-4a9e-b6d6-ad1f1cdf46e5. 
Таким чином, первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. 
В свою чергу відповідач, ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором у повному обсязі не виконав, а тільки частково здійснював повернення коштів, наданих у позику, що призвело до виникнення заборгованості.
Так, відповідач в рахунок погашення заборгованості за договором позики здійснено часткове погашення заборгованості в розмірі 6837,55 грн. (17.10.2021 - 296,19 грн., 17.10.2021 - 3702,34 грн., 19.10.2021 - 224,42 грн., 19.10.2021 - 700,00 грн., 22.10.2021 - 1000,00 грн., 26.10.2021 - 700,00 грн., 02.11.2021 - 214,60 грн.)
При цьому суд звертає увагу, що відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.
 
Відтак, частково сплативши заборгованість, відповідач за вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору, що повністю спростовує твердження відповідача про те, що позивачем не надано доказів укладення договору позики з відповідачем та отримання останнім коштів за вказаним договором.
 
Відтак, згідно розрахунку заборгованості, який долучено до матеріалів справи, заборгованість відповідача складає 26 729,50 грн, з яких 9 585,58 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17 143,92 грн. - сума заборгованості за відсотками.
 
Долучений розрахунок заборгованості є чітким, логічним та зрозумілим, складеним із дотриманням послідовності відображення всіх складових боргу. У вказаному розрахунку детально зазначено суму наданої позики, розмір нарахування процентів за користування позиковими коштами, а також суми, сплачені боржником у рахунок погашення заборгованості.
 
Поміж тим, 04.01.2022 р. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» уклали Договір факторингу № 025-040122 від 04.01.2022 року за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №77736465 від 25.09.2021 року, що підтверджено долученою до матеріалів справи копією договору факторингу №025-040122 від 04.01.2022 року разом з додатками та витягом з Реєстру прав вимог № 09/02/22 від 09.02.2022 року.
Надалі, 05.12.2025 р. ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Деал фінанси груп» уклали Договір факторингу №05/12/25-01 від 05.12.2025 року за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №77736465 від 25.09.2021 року.
Відповідно до Реєстру прав вимог №05/12/25 від 05.12.2025 року - ТОВ «Деал фінанси груп» отримав право вимоги до відповідача в сумі 26 729,50 грн. з яких 9 585,58 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17 143,92 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Таким чином, факт переходу до права вимоги ТОВ «Деал фінанси груп» за заборгованістю за договором позики №77736465 від 25.09.2021 року доведено, на підтвердження чого надано договір факторингу №025-040122 від 04.01.2022 року, витяг з реєстру прав вимог від 09.02.2022 року до договору факторингу №025-040122 від 04.01.2022 року, докази здійснення оплати за договором факторингу №025-040122 від 04.01.2022 року, договір факторингу №05/12/25-01 від 05.12.2025 року, витяг з реєстру прав вимог від 05.12.2025 року до договору факторингу №05/12/25-01 від 05.12.2025 року, докази здійснення оплати за договором факторингу №05/12/25-01 від 05.12.2025 року.
При цьому, у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 2-2035/11 (провадження № 61-2449св18) викладено висновок, що тлумачення статті 516, частини другої статті517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.
Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом у справі № 761/1543/20, провадження № 61 - 10389св21 від 23.02.2022, справа № 639/86/17, провадження № 61-5039 св21від 19.01.2022, справа № 554/8549/15-ц, провадження № 61-18460св20 від 14.07.2021.
Наведене спростовує позицію відповідача про те, що позивач не довів набуття ним права грошової вимоги.
Крім того, щодо застосування строків позовної давності, які ставить під сумнів відповідач суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
Строк дії карантину неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України та був відмінений з 24:00 год. 30 червня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні »№ 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05:30 год. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, який Указами Президента України неодноразово продовжувався.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX, який набрав чинності 17 квітня 2022 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 19, відповідно до якого у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану».
Закон України №4434-ІХ від 14.05.2025 року «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного України щодо поновлення перебігу позовної давності», яким виключено пункт 19 «Прикінцевих та перехідних положень» щодо призупинення строків позовної давності, набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, тобто з 04.09.2025 року.
Таким чином, у період з 02 квітня 2020 року по 04 вересня 2025 року строки позовної давності були зупинені, позивач звернувся із позовної заявою до суду 07.03.2026 року, відтак вдень звернення до суду - строки позовної давності позивачем не порушені.
Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У свою чергу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому(ч. 1 ст. 634 ЦК України).
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 3ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до частини 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 610ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.
Разом з тим стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 в справі № 2-383/2010.
Крім того, згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до боржника.
В свою чергу ч.1 ст. 1078 ЦК України, закріплює положення про предмет договору факторингу, яким може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Висновки суду.
 
Судом встановлено, що відповідач належно не виконував зобов`язання по поверненню кредитних коштів, доказів погашення заборгованості матеріали справи не містять та відповідачем не надано.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. 
У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі №334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
Таким чином, враховуючи, що розмір заборгованості підтверджується долученими до справи доказами, в свою чергу відповідач не надав докази для підтвердження належного виконання договірних зобов`язань, не надав контр розрахунку, суд дійшов висновку що позовні вимоги ТОВ «Деал фінанс груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають до задоволення у повному обсязі. Відтак, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Деал фінанс груп» підлягає до стягнення заборгованість в загальному розмірі 26 729,50 гривень.
Щодо розподілу судових витрат.
 
Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно, до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відтак, у зв`язку із задоволенням заявлених позовних вимог, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2662,40 грн., який підтверджено платіжною інструкцією № 579941685.1 від 23.02.2026 року.
При цьому, як вказує позивач, ним понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500 грн. 
Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). 
Згідно позиції Верховного Суду, яка висвітлена у постанові КЦС ВС від 09.06.2020 року у справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року у справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені.
На підтвердження понесених витрат позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025; витяг з акту приймання передачі справ на надання правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 року; витягу з акту №6-ДІЛ від 08.01.2026 р. приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 року; платіжну інструкцію на підтвердження оплати наданої правничої допомоги. 
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004) заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Відтак, суд вважає, що сума понесених витрат, яка була заявлена позивачем, є непропорційною до обсягу робіт, які були надані представником позивача, а тому вважає за доцільне прохання позивача про стягнення у його користь з відповідача судові витрати на правничу допомогу задовольнити частково, стягнувши ОСОБА_1 на користь позивача 2000 гривень.
Керуючись ст.10,12,76-81,89,141,258,259,263,265 ЦПК України, суд, -
ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп» заборгованість за договором позики № 77736465 від 25.09.2021 у загальному розмірі 26 729 (двадцять шість тисяч сімсот двадцять дев`ять) гривень 50 коп., яка складається із суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9 585 (дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять ) гривень 58 коп., суми заборгованості за відсотками у розмірі 17 143 (сімнадцять тисяч сто сорок три) гривні 92 коп..
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп» сплачений судовий збір у сумі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Повне найменування учасників справи:
 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп», ЄДРПОУ 44280974 ; місцезнаходження юридичної особи: вул. Садова, 31/33, оф. 40/3, м. Ірпінь, 08205.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя        Назар ЯНІВ