Справа № 991/9167/24
Провадження 1-кп/991/103/24

У Х В А Л А 
іменем України

21 квітня 2026 року м.Київ 

Вищий антикорупційний суд у складі судді ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , 
представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, ОСОБА_10 ,
розглянувши у судовому засіданні питання про накладення грошового стягнення на обвинуваченого ОСОБА_11 у кримінальному провадженні № 52023000000000358 від 03.08.2023, за обвинуваченням 
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 369 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 369 КК України,
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_5 , громадянина України,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 27 частиною 4 статті 369, частиною 4 статті 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1. На розгляді у Вищому антикорупційному суді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 52023000000000358 від 03.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 369, ч. 4 ст. 358 КК України.
У зв`язку з черговою неявкою обвинуваченого ОСОБА_11 в судове засідання, призначене на 21.04.2026, Суд ініціював накладення на нього грошового стягнення.

2. У судовому засіданні сторони висловили такі позиції: 
2.1. Захисник ОСОБА_6 повідомив, що ОСОБА_11 перебуває в іншому судовому засіданні з розгляду заяви про відвід і підкреслив об`єктивну неможливість обвинуваченого брати участь у двох судових засіданнях одночасно, тому просив визнати причину неявки поважною. Заперечив проти накладення грошового стягнення. 
2.2. Прокурор ОСОБА_3 підтримала накладення грошового стягнення на обвинуваченого у зв`язку із відсутністю поважних причин неявки. Зазначила, що участь ОСОБА_11 у справі, де він є обвинуваченим, є пріоритетною над участю під час розгляду заяви про відвід.
2.3. Захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_7 заперечили можливість накладення грошового стягнення, оскільки пріоритетність двох справ за участю обвинуваченого ОСОБА_11 є однаковою, а причина неявки обвинуваченого - поважною. 

3. Заслухавши думку учасників, Суд дійшов таких висновків.
3.1. Відповідно до ч. 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
3.2. Пунктом 1 ч. 7 ст. 42 КПК України передбачено, що обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про суд. Якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про накладення на обвинуваченого грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу (ч.1 ст.323 КПК України).
3.3. Порядок та способи виклику особи до суду визначені у ч. 1 ст. 135 КПК України, а саме шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телефонограмою. Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, у тому числі на поштовому повідомленні, або будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
3.4. Обвинувачений ОСОБА_11 належним чином повідомлений про судове засідання, призначене на 21.04.2026, шляхом направлення 04.03.2026 судової повістки за його відомим місцем проживання: АДРЕСА_2 . Про обізнаність обвинуваченого про вказане судове засідання також свідчать клопотання захисників ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про забезпечення участі обвинуваченого в режимі відеоконференції з власних технічних засобів одного із захисників. Втім, у призначене судове засідання обвинувачений не з`явився.
3.5. Від захисника ОСОБА_12 21.04.2026 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із розглядом її заяви про відвід слідчого судді від розгляду клопотання про продовження строку дії обов`язків відносно ОСОБА_11 у справі №991/3634/26. Захисник також підкреслила погіршення стану здоров`як ОСОБА_11 , що зумовлено тривалим перебуванням останнього (протягом години) у судовому засіданні в режимі ВКЗ. 
3.6. Перелік поважних причин неприбуття особи на виклик суду визначений у ч. 1 ст. 138 КПК України, серед яких відсутня підстава перебування обвинуваченого в іншому судовому засіданні, водночас, п. 8 ч. 1 ст. 138 КПК України передбачає інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик. При вирішенні питання про поважність причини неявки за вказаною підставою суд повинен виходити з індивідуальної оцінки конкретних обставин та наявності об`єктивної і непереборної перешкоди для прибуття обвинуваченого до суду, яка не залежала від волевиявлення особи. 
3.7. Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. 
3.8. Згідно з повісткою від 21.04.2026 захисник ОСОБА_12 , яка безпосередньо є заявником відводу у справі №991/3634/26, повідомлена про дату судового засідання з розгляду заяви про відвід із посиланням на необов`язкову участь. Повідомлення учасників кримінального провадження з приводу вчинення процесуальних дій здійснюється у випадку, якщо участь цих осіб у таких діях не є обов`язковою (ч.2 ст. 111 КПК України).
3.9. Посилання захисту на право обвинуваченого брати участь в іншому судовому засіданні є юридично некоректним і не може бути належним обґрунтуванням його неявки, оскільки реалізація прав обвинуваченого підлягає узгодженню з його обов`язком прибути в судове засідання за викликом. Реалізація його прав не може бути підставою для ігнорування процесуального обов`язку, невиконання або неналежне виконання якого тягне за собою негативні процесуальні наслідки. Це є особливо актуальним в цій справі, де обвинувачений не з`являвся в судові засідання протягом шести місяців (хоча і переважно з причин, що визнавалися Судом поважними), а Суд в судових засіданнях 09.04.2026 і 14.04.2026 (коли обвинувачений не з`явився без поважних причин) наголошував на необхідності участі обвинуваченого і роз`яснив підстави застосування заходів процесуального примусу. 
3.10. «Визначення пріоритетності участі в судових засіданнях» не може бути застосоване до обвинуваченого в тому значенні, в якому цей підхід використовується щодо захисника. Питання визначення пріоритетності участі у різних судових засіданнях виникає у зв`язку з професійною діяльністю захисника, який одночасно може брати участь у кількох провадженнях, представляти інтереси різних осіб та об`єктивно стикатися з колізією процесуальних обов`язків, що потребує узгодження його участі в різних судових процесах. Саме в цьому контексті йдеться про оцінку причин неприбуття захисника та можливість визначення, яке із засідань потребувало його участі в конкретний момент. 
Натомість щодо обвинуваченого категорія «пріоритетності участі» не має такого ж процесуального змісту, оскільки його участь у судовому засіданні не є елементом професійного розподілу обов`язків між кількома провадженнями, а є виконанням його власного процесуального обов`язку та реалізацією процесуальних прав у конкретному кримінальному провадженні.
На відміну від захисника, для якого може виникати конкуренція процесуальних зобов`язань перед різними судами чи клієнтами, участь обвинуваченого в іншому засіданні не утворює ситуації «конфлікту процесуальних пріоритетів» у тому значенні, яке вкладається у відповідну практику. Тому саме по собі посилання на підхід щодо визначення пріоритетності участі, вироблений для оцінки зайнятості захисника, не може бути механічно перенесене на процесуальну поведінку обвинуваченого.
Більше того, участь обвинуваченого у розгляді заявленого захисником відводу не була такою процесуально обов`язковою, що створювала б об`єктивну неможливість його прибуття у засідання з розгляду справи по суті, а отже не утворювала підстав для застосування підходу, пов`язаного з так званим «визначенням пріоритетності» участі в судових засіданнях.
3.11. Неприбуття обвинуваченого у судове засідання з розгляду кримінального провадження по суті не може визнаватися виправданим лише з огляду на його участь в іншому судовому засіданні, предметом якого був розгляд заявленого захисником відводу, оскільки характер і процесуальне значення цих дій не є тотожними. 
Суд враховує, що судове засідання з розгляду кримінального провадження по суті є формою безпосередньої реалізації обвинуваченим права на захист, у межах якої забезпечується його особиста участь у дослідженні доказів, реалізації права ставити питання учасникам процесу, висловлювати позицію щодо доказів і користуватися іншими процесуальними правами, невіддільно пов`язаними саме з його особистою присутністю. Така участь не має суто формального характеру, а становить елемент належного здійснення судового провадження, що зумовлює її обов`язковість. 
Водночас розгляд заяви про відвід не стосується безпосереднього вирішення питання про права, свободи чи обов`язки підозрюваного по суті кримінального провадження, а має процесуальний, допоміжний характер і спрямований на вирішення питання належного складу суду. У межах такого розгляду не досліджуються обставини підозри, не оцінюються докази винуватості та не ухвалюється рішення, яке саме по собі потребує обов`язкової особистої участі підозрюваного. Тому участь у розгляді заяви про відвід, ініційованої стороною захисту, за своїм змістом не виключала можливості реалізації відповідної процесуальної позиції через захисника, яка і була заявником такого клопотання та уповноважена представляти інтереси обвинуваченого під час його розгляду.
За таких умов сама по собі участь обвинуваченого в іншому засіданні не створювала об`єктивної перешкоди для виконання його процесуального обов`язку з`явитися у призначене судове засідання в даному провадженні.
Обвинувачений, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи по суті, мав вжити розумних і добросовісних заходів для забезпечення своєї участі саме в тому засіданні, де його особиста присутність була безпосередньо пов`язана із здійсненням судового розгляду, або завчасно порушити питання про узгодження участі у процесуальних діях, якщо існувала потенційна колізія у часі.
3.12. Закінчення робочого часу, на що посилалася захисник ОСОБА_12 , також не є достатньою та обґрунтованою причиною неявки. Учасники кримінального провадження заздалегідь повідомлені про дату і час судового засідання (21.04.2026 о 16:40), що забезпечувало можливість належним чином організувати участь обвинуваченого відповідно до визначеної тривалості судового засідання. Так само і посилання захисника на тяжкий стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_11 не узгоджується із фактичними обставини, оскільки стан обвинуваченого не завадив йому взяти участь у судовому засіданні з розгляду заяви про відвід в режимі відеоконференції, навіть за умови його необов`язкової участі. Така процесуальна поведінка свідчить про відсутність реальних перешкод участі обвинуваченого в судовому засіданні та ставить під сумнів добросовісність заявлених підстав. 
3.13. У сукупності наведені підстави свідчать, що процесуальна поведінка сторони захисту не спрямована на забезпечення реалізації права на захист, а полягає у штучному створенні підстав для систематичного відкладення судового розгляду. Подібні ситуації суперечать принципу дотримання розумних строків розгляду, тому потребують окремої належної правової оцінки з боку суду з урахуванням підстав поважності неявки обвинуваченого протягом усього судового розгляду. 
За викладених вище обставин, Суд не може визнати поважною причиною неприбуття в судове засідання у цій справі участь обвинуваченого ОСОБА_11 в засіданні при розгляді заяви про відвід слідчого судді у справі №991/3634/26. Отже, підстави, які об`єктивно унеможливлювали участь обвинуваченого ОСОБА_11 у судовому засіданні 21.04.2026, відсутні. 
3.14. Суд бере до уваги, що в зазначеному кримінальному провадженні до кримінальної відповідальності притягується ще двоє осіб - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , який тривалий час (з жовтня 2025 року) перебувають у стані правової невизначеності у зв`язку із лікуванням ОСОБА_11 . Тому з метою дотримання балансу інтересів усіх обвинувачених та для забезпечення права на справедливий розгляд і вирішення справи в розумні строки щодо інших обвинувачених у справі, необхідно застосувати до обвинуваченого ОСОБА_11 відповідний захід забезпечення.
3.15. Згідно з абз.3 ч.1 ст.139 КПК України якщо обвинувачений, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин на виклик суду або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Суд дійшов висновку про необхідність накладення на обвинуваченого ОСОБА_11 грошового стягнення у розмірі 1,5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Такий розмір є достатнім і здатен спонукати обвинуваченого до виконання вимог закону та сприяти його належній процесуальній поведінці в майбутньому.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2026 становить 3328 гривень. Таким чином, 1,5 прожиткових мінімумів становить 4 992 грн. 
3.16. Відповідно до ч. 1 ст. 147 КПК України особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.

Керуючись статтями 139, 144, 372, 376 КПК України, Суд 

П О С Т А Н О В И В:

1.Накласти на обвинуваченого ОСОБА_11  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) грошове стягнення у розмірі 1,5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 4 992 (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто дві) грн за неявку без поважних причин у судове засідання, призначене на 21.04.2026.
2. Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Суддя         ОСОБА_1