Справа № 299/6055/25

П О С Т А Н О В А
Іменем України

29 червня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого судді: Джуги С.Д.
суддів : Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21 січня 2026 року у складі судді Дочинця С.І., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, -
встановив:
У грудні 2025 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.
Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 02.12.2024 року. У шлюбі у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , 2014 р.н. та син ОСОБА_4 , 2020 р.н. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02.12.2024 року відповідача зобов`язано сплачувати аліменти на утримання двох дітей у розмірі 2500,00 гривень щомісячно на кожну дитину. Відповідач офіційно працевлаштований та отримує дохід у ТОВ «Старвуд Закарпаття». Внаслідок стабільної заробітної плати матеріальний стан відповідача покращився та такий має фінансову можливість оплачувати більший розмір аліментів на утримання дітей, ніж по 2500 гривень. Крім того, відповідач орендує квартиру у смт. Вилок, самостійно там проживає, має у особистому користуванні автомобіль, обслуговує його та заправляє за власні кошти. У свою чергу, позивачка проживає у будинку батьків, матір останнім часом хворіє, а батько безробітний. Розмір аліментів у сумі по 2500 гривень на місяць на даний час є недостатнім для повноцінного утримання двох дітей, оскільки діти навчаються у школі, потребують придбання сезонного одягу, активно проводити дозвілля, відвідувати репетиторів, тощо. Натомість відповідач у вихованні дітей не бере жодної участі, не купує їм подарунки на дні народження та свята, не проводить з ними дозвілля та останнім часом взагалі не спілкується з ними.
За таких обставин позивач просила суд збільшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання синів ОСОБА_3 , 2014 р.н. та ОСОБА_4 , 2020 р.н., в твердій грошовій сумі по 7000,00 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.
Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21 січня 2026 року позов  ОСОБА_2  про збільшення розміру аліментів задоволено частково.
Змінено розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_1 на підставі рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02.12.2024 року у справі №299/5769/24 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 4000 (чотири тисячі) гривень, щомісячно, але неменше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання по судовим витратам.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що вирішуючи спір у справі, суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, подані як позивачем, так і відповідачем, не надав їм належну правову оцінку, у результаті чого ухвалив незаконне й необґрунтоване судове рішення, яке не відповідає вимогам матеріального та процесуального права. Суму аліментів визначено судом у 2024 році не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України, на кожну дитину по 2500 грн. Разом з тим, у оскаржуваному рішенні не зазначено чітко чи це сума (4000,00 грн.) на кожну дитину, чи на обох. У оскаржуваному рішенні не наведено жодного доказу, поданого позивачем, щодо реальних витрат на обох дітей, а також не наведено переконливих доказів значного покращення матеріального стану за час з моменту подання позовної заяви про розірвання шлюбу і стягнення аліментів до подання позовної заяви про зміну розміру аліментів.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Молдован Д.В., просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Зокрема, вказує на те, що суд першої інстанції вірно врахував матеріальний стан платника аліментів на підставі наявних доказів, частково задовольнивши позовні вимоги. У матеріалах справи наявні квитанції щодо витрат позивача на утримання дітей (придбання дітям канцелярського приладдя, продуктів харчування, ліків, купівля сезонного одягу), які судом враховані та досліджені у судового засіданні. У матеріалах справи містяться відомості про отриманий дохід відповідача, який збільшується, а відповідачем жодних доказів на спростування цього суду не надав. Понесені реальні витрат на утриманні дітей є доведені належними та допустимими доказами, а судом першої інстанції вірно надано їм правову оцінку.
Згідно ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
З огляду на те, що зазначений спір є малозначний, а тому дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що з 12 травня 2012 року  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 02.12.2024 року.
Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей - син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Діти сторін проживають з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 , що  підтверджується довідкою Вилоцької селищної ради Берегівського району №528 від 27.10.2025 року.
Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02.12.2024 року у справі №299/5769/24 стягнуто з ОСОБА_1 , 1990 р.н., на користь ОСОБА_2 , 1991 р.н. аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 2500,00 гривень щомісячно, починаючи з 26.08.2024 року до досягнення дітьми повноліття.
На виконання рішення суду від 02.12.2024 року видано виконавчий лист на підставі якого 22.01.2025 року державним виконавцем Виноградівського відділу ДВС у Берегівському районі Закарпатської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання вказаного виконавчого листа.
Із доданих до позову квитанцій та накладних вбачається, що позивачкою придбавалися дітям продукти харчування, канцелярія, медикаменти.
Як слідує з доданих до позову банківських квитанцій на виконання виконавчого листа про примусове стягнення аліментів на утримання дітей відповідач у Виноградівський відділ ДВС здійснював грошові перекази на рахунок позивачки.
На виконання запиту Виноградівського відділу ДВС про перелік джерел та сум доходів за РНОКПП НОМЕР_1 , ДПІ України надала відповідь про суму нарахованого доходу у першому кварталі в розмірі 60900 грн., в другому кварталі 2025 року – 61111,96 грн., джерело доходів ТОВ «Старвуд Закарпаття».
Відповідачем надано суду першої інстанції копію Договору про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіти №6 від 30.07.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 навчається у відокремленому структурному підрозділі «Виноградівський фаховий коледж Мукачівського державного університету» із загальною вартістю освітньої послуги за весь строк навчання 95550 грн.
Згідно довідки про доходи №07/01/06 від 15.01.2026 року ОСОБА_1 працює у ТОВ «Старвуд Закарпаття» на посаді водій навантажувача, його загальна сума доходу за період з липня 2025 по грудень 2025 за винятком аліментів та утриманих податків становить 55125,17 гривень.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 грн. 
Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» встановлено з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років 3512 грн. 
Ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Тобто, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, що визначають обов`язок батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів»,стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»,стаття 184СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2563 грн., від 6 до 18 років - 3196 грн. 
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» встановлено з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років – 2817 грн., від 6 до 18 років – 3512 грн. 
Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, суд повинен враховувати загальні обставини, передбачені законом при визначенні розміру аліментів.
При визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров`я, матеріальне становище дитини, стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 ч. 1 СК України).
Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.
Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дитини є загальновідомими та не потребують доказуванню.
З врахуванням зазначеного, доведеним є факт, що матеріальне становище одержувача аліментів, як одна з умов, з якою пов`язується можливість збільшення розміру аліментів, змінилося, потреба в коштах для утримання і розвитку дитини істотно зросла, тому виникли підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру .
Колегія суддів наголошує, що здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини (ст. 155 СК України).
Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54).
Задовольняючи частково заявлений позов та збільшуючи розмір стягуваних з апелянта аліментів з 2500 грн. до 4000 грн. щомісячно, суд першої інстанції правильно встановив і врахував, що з моменту присудження аліментів (2024 рік) діти сторін підросли і витрати на їх утримання значно зросли, відтак матеріальне становище одержувача аліментів матері дітей, з якою проживають діти погіршилися, а також врахував необхідність за загальним правилом дотримання рівності батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дітей, а тому наявні підстави для збільшення розміру аліментів.
Визначений розмір аліментів відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.
Апелянт є молодою працездатною особою, офіційно працевлаштований та має обов`язок щодо належного матеріального забезпечення своїх дітей нарівні з позивачкою.
При цьому, спільні діти сторін проживають разом із матір`ю, відтак саме на неї лягає основний тягар по утриманню та вихованню дітей.
Доводи апеляційної скарги про те, що в оскаржуваному рішенні не зазначено чи визначений розмір аліментів у сумі 4000,00 грн. на кожну дитину, чи на обох є недоречними, оскільки в рішенні суду чітко зазначено, що до стягнення підлягають аліменти на утримання дітей у розмірі по 4000 (чотири тисячі) гривень, щомісячно, але неменше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку.
Таким чином доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством. 
Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 29 червня 2026 року.
Головуючий :
Судді: