ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області

Справа №477/752/26
Провадження №3/477/382/26

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року місто Миколаїв 

Суддя Вітовського районного суду Миколаївської області Саукова А. А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючої, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за статтею 185 КУпАП,
ВСТАНОВИЛА:
На адресу суду з Відділення поліції №4 Миколаївського районного управління ГУНП в Миколаївській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 185 КУпАП.
Відповідно до протоколу серії ВАД №724616 від 27 березня 2026 року, 27 березня 2026 року о 17-30 годині за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчиняла злісну непокору законним вимогам поліцейських, а саме виражена у перешкоджанні відібрання вилученого в ході обшуку майна, висловлювалась нецензурною лайкою, хапала за одяг, на зауваження заспокоїтись не реагувала, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала щодо протоколу, пояснила, що непокору відносно поліції не вчиняла, її донька вступила в словесний конфлікт з працівниками поліції.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст.245КУпАП  завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
У відповідності до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, слід з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст.251КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та ін.
Відповідальність за ст. 185 КУпАП настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.
Відтак, положення ст. 185 КУпАП чітко та однозначно визначають коло діянь, за які особа може бути притягнена до адміністративної відповідальності, а саме за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського, військовослужбовця чи члена громадського формування, що діють у межах своїх службових обов`язків.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.
Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.
Повноваження працівника поліції встановлено Законом України «Про Національну поліцію», який, зокрема встановлює право працівника поліції вимагати від громадян і службових осіб, які порушують громадський порядок, припинення правопорушень та дій, що перешкоджають здійсненню повноважень поліції. Склад правопорушення є формальним, тобто воно вважається закінченим з моменту виникнення злісної непокори законним розпорядженням або вимогам визначених у диспозиції статті осіб.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №724616 від 27 березня 2026 року зазначено, що 27 березня 2026 року о 17-30 годині за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчиняла злісну непокору законним вимогам поліцейських, а саме виражена у перешкоджанні відібрання вилученого в ході обшуку майна, висловлювалась нецензурною лайкою, хапала за одяг, на зауваження заспокоїтись не реагувала.
В той же час, в порушення вищевказаних вимог законодавства, у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано суть правопорушення, не зазначено, якою особою (прізвище, ім`я, по-батькові, посада, звання) була пред`явлена дана вимога і у зв`язку з чим, кому саме з працівників поліції чинився опір та оскільки ст. 185 КУпАП є бланкетною нормою Закону, не зазначено яким нормативним актом передбачено законність вимоги поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.
Оскільки відповідальність за чт. 185 КУпАП настає за злісну непокору законному ропорядженню або вимозі поліцейського, то саме законність таикх ропоряджень або вимоги має бути доведена для притягнення особи до відповідальності.
Однак, будь яких доказів проведення обшуку за зазначеною адресою на законних підставах (ухвала суду про обшук, копія протоколу проведення обушку, відеозаписи слідчих дій, тощо) суду не надано.
До протоколу долучено лише рапорти слідчих СВ ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, з яких вбачається, що на місці події перебувало декілька осіб та декілька поліцейських.
Проте, сама лише наявність між учасниками справи конфліктної ситуації, особистих образ, не може свідчити про вчинення злісної непокори, в розумінні вимог ст.185 КУпАП, а наявні в матеріалах справи рапорти не можуть бути єдиним доказом винуватості особи, оскільки рапорт є внутрішнім документом та не може слугувати доказом по справі та складається у вільній формі, а іншими даними не підтверджується факт порушення.  
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, вважаю, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутні ознаки адміністративного правопорушення, за вчинення якого наступає відповідальність відповідно до ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
Керуючись статтями 247, 284 КУпАП,
ПОСТАНОВИЛА:
Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП, закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена через Вітовський районний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя   А. А. Саукова