ОКРЕМА ДУМКА
судді Чиркіна С.М.

29 червня 2026 року 
м. Київ

справа №380/1253/24
адміністративне провадження №К/990/44403/24

у справі № 380/1253/24 за позовом ОСОБА_1 
до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
щодо постанови Верховного Суду від 22.06.2026, якою касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2024 залишено без змін.

Зміст позовних вимог, їх обґрунтування та заперечення
В позовній заяві ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду до Міністерства оборони України, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати пункт 12 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 08.12.2023 № 71/975 про призначення ОСОБА_1 та її дітям ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю солдата ОСОБА_5 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Постанова № 975) у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть (2022), в сумі 1 860 750 грн 00 коп. у рівних частках кожному;
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити з урахуванням фактично виплачених сум ОСОБА_1 та її дітям ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 одноразову грошову допомогу у розмірі, передбаченому пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168) у рівних частках кожному члену сім`ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 солдата ОСОБА_5 під час виконання обов`язків військової служби.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нею було подано заяву про отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю її чоловіка, проте відповідачем було призначено ОСОБА_1 та її дітям ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 таку допомогу лише в розмірі 1 860 750,00 грн, а не в розмірі 15 000 000 грн відповідно до Постанови № 168 від 28.02.2022.

Обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій
Під час розгляду справи суди попередніх інстанцій встановили, що:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний на військову службу з 29.03.2022 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зокрема, ОСОБА_5 приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) з 17.06.2022 до 06.08.2022 (день смерті), про що свідчить довідка військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2023 № 27.
03.08.2022 в населеному пункті Славгород, Дніпропетровської області близько 08:00 раптово погіршився стан здоров`я солдата ОСОБА_5 . Близько 09 год 15 хв. останній доставлений до Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім. Мечнікова з діагнозом: гостре порушення мозкового кровообігу, кома ІІ (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 12.08.2022 № 270).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер внаслідок захворювання: «гостра серцево-судинна недостатність, гостре порушення мозкового кровообігу за геморагічним типом», яке відповідно до висновку 16 регіональної ВЛК пов`язане із захистом Батьківщини (протокол від 26.01.2023 № 190). 
Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть від 08.08.2022 № 553 хвороба ОСОБА_5 , що призвела до смерті: «гостра серцево-судинна недостатність, гостре порушення мозкового кровообігу за геморагічним типом». Приблизний час між початком захворювання і смертю - 3 доби.
20.02.2023 та 15.03.2023 ОСОБА_1 зверталась до ІНФОРМАЦІЯ_4 для подачі заяв з документами для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю (смертю) батька дітей та чоловіка солдата ОСОБА_5 
20.12.2023 ІНФОРМАЦІЯ_5 направив повідомлення позивачці про те, що відповідно до протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги та компенсаційних сум, від 08.12.2023 № 71/975 - дружині, сину та двом дочкам призначено одноразову грошову допомогу відповідно до Постанови № 975 у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, за померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, солдата ОСОБА_5 в сумі 1 860 750 грн у рівних частках кожному.
ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням комісії, звернулась до суду з позовом.

Стислий виклад рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Суд першої інстанції, ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог, виходив з того, що починаючи з 24.02.2022 особам, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, виплачується така допомога у розмірі, визначеному пунктом 2 Постанови № 168, а не у розмірах, визначених підпунктом «а» пункту 1 статті 16-2 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) та пунктом 5 Постанови № 975.
Зокрема, суд мотивував свою позицію тим, що після прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови № 168 положення пункту 2 цієї Постанови щодо визначення розміру одноразової грошової допомоги, яка виплачується сім`ям загиблих військовослужбовців Збройних Сил, вступали у правову колізію з положенням абзацу першого підпункту «а» пункту 1 статті 16-2 Закону № 2011-XII, а відтак і пункту 5 Постанови № 975, які визначають значно менший розмір такої одноразової грошової допомоги, а саме розмір 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.
Суд апеляційної інстанції, не погодившись з таким висновком суду, зазначив, що на відміну від Закону № 2011-XII та Порядку № 975 - Постанова № 168 містить звужений перелік підстав для виплати допомоги у збільшеному розмірі. Розмір допомоги відповідно до Постанови № 168 в розмірі - 15 000 000 грн передбачений лише на період дії воєнного стану та у чітко визначених випадках, а саме для сімей загиблих військовослужбовців, а також померлих, але внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) осіб, отриманого під час захисту Батьківщини. Оскільки солдат ОСОБА_5 не мав поранень (контузій, травм, каліцтв), помер природною смертю внаслідок захворювання, а тому він не належить до категорії загиблих та померлих внаслідок поранення (контузій, травм, каліцтв) військовослужбовців, що давало б його дружині та дітям право на отримання допомоги у збільшеному розмірі, а саме в розмірі 15 000 000 грн.

Стисла позиція Верховного Суду
За висновками Суду пункт 2 Постанови № 168 свідчить про те, що Кабінет Міністрів України установив дві самостійні альтернативні підстави для виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 15 000 000 грн:
- загибель особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, зокрема, військовослужбовця, у період дії воєнного стану;
- смерть військовослужбовця внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, у період дії воєнного стану, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).
У другому випадку юридично значущою є не лише безпосередня причина смерті, зазначена в медичних документах, а насамперед встановлений належними та допустимими доказами прямий причинний зв`язок між смертю військовослужбовця та пораненням, контузією, травмою чи каліцтвом, отриманими за обставин, визначених абзацом шостим пункту 2 Постанови № 168.
Тому слід відокремлювати випадки, коли захворювання є самостійною причиною смерті військовослужбовця, від випадків, коли смерть перебуває у прямому причинному зв`язку з документально підтвердженим пораненням, контузією, травмою чи каліцтвом, отриманими у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони.
Отже, формальний зміст абзаців першого та шостого пункту 2 Постанови № 168 вказує на те, що Кабінет Міністрів України установив виплату одноразової грошової допомоги в однаковому розмірі 15 000 000 грн при настанні одного і того ж наслідку - смерті особи, але залежно від її причин (загибель або смерть в результаті поранення (контузії, травми, каліцтва)).
Такий підхід відповідає цільовому характеру підвищеної одноразової грошової допомоги у розмірі 15 000 000 грн, яка є винятковою соціальною гарантією воєнного часу та має застосовуватися лише за умов, прямо визначених законодавцем. Її розширене застосування без належної правової підстави призводило б до необґрунтованого навантаження на Державний бюджет України, у тому числі на видатки, пов`язані із забезпеченням обороноздатності держави.
При цьому пункт 2 Постанови № 168 у редакції, чинній станом на 06.08.2022, прямо не передбачав, що смерть військовослужбовця внаслідок захворювання є самостійною підставою для виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 15 000 000 грн саме за абзацом шостим цього пункту, якщо не встановлено, що така смерть настала внаслідок поранення, контузії, травми чи каліцтва.
Водночас такий висновок не означає, що смерть військовослужбовця від захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби або із захистом Батьківщини, не породжує права членів його сім`ї на соціальний захист. Така смерть може бути підставою для призначення одноразової грошової допомоги за Законом № 2011-XII та Порядком № 975, якщо встановлено передбачені цими нормативно-правовими актами умови.
Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 16.06.2026 у справі № 620/10029/24, вирішуючи питання права на одноразову грошову допомогу в розмірі 15 000 000 грн за пунктом 2 Постанови № 168 у подібних правовідносинах, наголосила, що особливе значення для цієї категорії спорів має редакція нормативно-правового акта, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин, з урахуванням моменту виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги, зокрема дати смерті військовослужбовця.
Цей суд розмежовував три правові ситуації:
- перша - загибель військовослужбовця у період дії воєнного стану за обставин, які охоплювалися пунктом 2 Постанови № 168 у відповідній редакції;
- друга - смерть військовослужбовця внаслідок поранення, контузії, травми чи каліцтва, отриманих за обставин, визначених абзацом шостим пункту 2 Постанови № 168;
- третя - смерть військовослужбовця внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби або із захистом Батьківщини, яка може породжувати право на одноразову грошову допомогу за Законом № 2011-XII та Порядком № 975, але не охоплюється абзацом шостим пункту 2 Постанови № 168 без установлення прямого причинного зв`язку з пораненням, контузією, травмою чи каліцтвом (спеціальних умов, з якими законодавство пов`язує виникнення права саме на підвищену одноразову грошову допомогу у розмірі 15 000 000 грн).
Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду вважала, що висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 17.07.2024 у справі № 600/548/23-а та від 22.08.2024 у справі № 380/9868/23, про те, що пункт 2 Постанови № 168 не обмежує виплату одноразової грошової допомоги лише випадками смерті від поранення (контузії, травми чи каліцтва), а охоплює випадки смерті військовослужбовця в період воєнного стану, пов`язані із захистом Батьківщини, включаючи смерть від захворювання, є такими, що не ґрунтуються на правильному правозастосуванні.
Також сформовано наступні висновки:
« 1. Положення пункту 2 Постанови № 168 підлягають застосуванню у системному взаємозв`язку з положеннями Закону № 2011-XII та не можуть тлумачитися відокремлено від нього.
2. Право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 Постанови № 168, виникає у разі загибелі військовослужбовця в період дії воєнного стану, а також у разі смерті військовослужбовця, щодо якої встановлено причинний зв`язок із пораненням (контузією, травмою чи каліцтвом), отриманими під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони.
3. Сам по собі висновок військово-лікарської комісії про зв`язок захворювання із захистом Батьківщини або проходженням військової служби не є безумовною підставою для застосування пункту 2 Постанови № 168, якщо матеріалами справи не підтверджено обставин, з якими зазначена постанова пов`язує виникнення права на відповідну виплату.
4. Смерть військовослужбовця внаслідок захворювання не виключає можливості призначення одноразової грошової допомоги, якщо за медичними документами встановлено, що така смерть, незалежно від безпосереднього клінічного механізму її настання, перебуває у причинному зв`язку з пораненням (контузією, травмою чи каліцтвом), отриманими за обставин, визначених пунктом 2 Постанови № 168.
5. За відсутності підстав для застосування пункту 2 Постанови № 168 питання призначення та виплати одноразової грошової допомоги вирішується відповідно до положень Закону № 2011-XII та Порядку № 975, з урахуванням установлених ними підстав та умов надання відповідних соціальних гарантій».
У справі, що переглядається в касаційному порядку, судами встановлено, що відповідно до витягу з протоколу 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв колишнього військовослужбовця від 26.01.2023 № 190 військовослужбовець ОСОБА_5 помер внаслідок гострої серцево-судинної недостатності внаслідок гострого порушення мозкового кровообігу за геморагічним типом. Комісією встановлено, що захворювання солдата ОСОБА_5 і причина смерті пов`язані із захистом Батьківщини.
Саме по собі встановлення зв`язку захворювання та причини смерті із захистом Батьківщини не означає, що така смерть є загибеллю у розумінні абзацу першого пункту 2 Постанови № 168. За чинного законодавства поняття «загибель» має самостійне юридичне значення і не охоплює кожен випадок смерті військовослужбовця в період дії воєнного стану чи при виконанні обов`язків військової служби.
Водночас суди не встановили та матеріали справи не містять доказів причинного зв`язку смерті ОСОБА_5 з пораненням (контузією, травмою чи каліцтвом), отриманими під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні заходів із національної безпеки і оборони.
Колегія суддів касаційної інстанції відхиляє посилання позивачки на неврахування судом апеляційної інстанції висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17.07.2024 у справі № 600/548/23-а, оскільки судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду вважала, що висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 17.07.2024 у справі № 600/548/23-а та від 22.08.2024 у справі № 380/9868/23, про те, що пункт 2 Постанови № 168 не обмежує виплату одноразової грошової допомоги лише випадками смерті від поранення (контузії, травми чи каліцтва), а охоплює випадки смерті військовослужбовця в період воєнного стану, пов`язані із захистом Батьківщини, включаючи смерть від захворювання, є такими, що не ґрунтуються на правильному правозастосуванні.
За таких обставин та висновків Верховного Суду (у справі № 620/10029/24) передбачені пунктом 2 Постанови № 168 підстави для виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 15 000 000 грн відсутні.

Із вищенаведеними висновками не погоджуюсь та до мотивів спільної окремої думки у справі № 620/10029/24 вважаю за необхідне додати таке. 
Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Відповідно до статті 41 Закону України № 2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом № 2011-XII. 
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначено Законом № 2011-XII, який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Наголошую, що на необхідності посилення соціального захисту військовослужбовців було зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 06.04.2022 № 1-р(II)/2022, яким зокрема було усунуто обмеження дворічним строком права на отримання одноразової грошової допомоги у разі зміни групи інвалідності або ступеня втрати працездатності.
В цьому рішенні Конституційний Суд України зазначив, що частину п`яту статті 17 Конституції України викладено так, що реалізація права на соціальний захист осіб, які перебувають на службі у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей потребує якісного і ефективного законодавчого регулювання та запровадження механізмів забезпечення їх державної підтримки, що своєю чергою призвело до зміни законодавства в частині невиправданих обмежень прав військовослужбовців.
Саме на виконання рішення Конституційного Суду України від 06.04.2022 № 1-р(II)/2022 був прийнятий Закон України від 29.07.2022 № 2489-IX «Про внесення змін до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги». 
Так, Закон № 2011-XII було доповнено статтею 16-2, згідно із пунктом 3 якої розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України
Слід наголосити, що з моменту прийняття Указу Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» Верховна Рада України прийняла більше 20 законів про внесення змін в Закон № 2011-XII, які, зокрема, були направлені на посилення соціального захисту військовослужбовців. 
Отже, зміна суспільного життя внаслідок військової агресії, рішення Конституційного Суду та зміна законодавства є об`єктивними чинниками для посилення соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей. 
Так, у частині третій статті 16-2 Закону № 2011-XII вказано, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.
Отже, Законом № 2011-XII Кабінету Міністрів України делеговано повноваження щодо визначення розміру одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих військовослужбовців саме на період дії воєнного стану. 
Втім, на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», № 69 «Про загальну мобілізацію», Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв Постанову № 168, якою на період дії воєнного стану установлено два види виплат:
1) додаткова винагорода для військовослужбовців;
2) одноразова грошова допомога сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови.
Так, у пункті 1 цієї постанови (у редакції, чинній на час смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ) визначений перелік військовослужбовців, яким на період дії воєнного стану виплачується додаткова винагорода, у розмірі 30 000 грн та 100 000 грн. Цей перелік не є предметом спору у цій справі. 
Згідно з пунктом 2 Постанови № 168 сім`ям загиблих осіб, зазначеним у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 грн, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону № 2011-XII. 
Отже, Кабінет Міністрів України на виконання частини третьої статті 16-2 Закону № 2011-XII визначив розмір одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих військовослужбовців на період дії воєнного стану, яка не може бути меншою, ніж 15 000 000 грн.
Наголошую, що зазначені вище норми містять загальний перелік військовослужбовців, сім`ї яких мають право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі не менш 15 000 000 грн, у разі їх загибелі (смерті).
У справі, що розглядається коло осіб та їх статус не є предметом спору, проте є встановленим та визнаним фактом. 
Буквальне тлумачення пунктів 1 і 2 Постанови № 168 беззаперечно свідчить, що вказаний розмір одноразової грошової допомоги в період дії воєнного стану отримують сім`ї всіх військовослужбовців, які загинули (померли) під час виконання ними обов`язків військової служби.
Необхідно враховувати, що після прийняття Постанови № 168 пункт 3 статті 16-2 Закону № 2011-XII було декілька разів змінено і на час вирішення справи в суді першої та апеляційної інстанції за Законом України від 21.03.2024 № 3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» (набрав чинності 04.05.2024) його викладено у такій редакції:
« 3. Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України з урахуванням такого:
розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, не може становити менше 15 мільйонів гривень;
розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується в інших випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, визначається відповідно до абзацу другого підпункту «а» пункту 1 цієї статті».
Така воля законодавця беззаперечно свідчить про одностайну позицію останнього з рішенням суб`єкта виконавчої влади щодо розміру одноразової грошової допомоги, що виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби.
Тотожні за змістом зміни було внесено і до пункту 2 Постанови № 168 (постановою Кабінету Міністрів України від 18.06.2024 № 714 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 і від 28 лютого 2022 р. № 168»), що свідчить про зрівняння для цілей виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 15 000 000 грн військовослужбовців, які загинули або померли під час виконання ними обов`язків військової служби.
За такого правового регулювання ключовою умовою для виникнення права у членів сім`ї померлого військовослужбовця на одноразову грошову допомогу в розмірі 15 000 000 грн є наявність причинно-наслідкового зв`язку смерті (загибелі) з виконанням обов`язків військової служби або проходженням військової служби.
Порядок установлення причинно-наслідкового зв`язку визначено Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» (далі - Положення № 402, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 1.1 цього Положення військово-лікарська експертиза, зокрема установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Пунктом 1.3 Положення № 402 до завдань військово-лікарської експертизи віднесено, зокрема визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.
Згідно з пунктом 2.1 Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії, далі - ЛЛК) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Глава 21 Положення № 402 регулює порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України.
Таким чином, виключними повноваженнями щодо встановлення причинно-наслідкового зв`язку смерті (загибелі) військовослужбовця внаслідок захворювання, травми, поранення, контузії, каліцтва з військовою службою (виконанням військового обов`язку, проходженням військовою службою) наділені військово-лікарські комісії відповідного рівня (ВЛК). 
Отже, юридичною підставою для набуття членом сім`ї померлого (загиблого) військовослужбовця права на одноразову грошову допомогу є, зокрема наявність висновку військово-лікарської експертизи про встановлення причинно-наслідкового зв`язку смерті (загибелі) з військовою службою (виконанням військового обов`язку, проходженням військовою службою).
Формулювання у постановах ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв визначені у підпункті 21.5 Положення № 402. Серед них: 
поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини; 
поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби; 
поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби; 
захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини; 
захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби; 
захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.
Слід урахувати, що при призначенні одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих військовослужбовців, передбаченої частиною третьою статті 16-2 Закону № 2011-XII, підпункти 1, 2 пункту 2 статті 16 Закону № 2011-XII застосовуються у взаємозв`язку з пунктами 1 і 2 Постанови № 168 та Положенням № 402.
Зміст зазначених правових норм свідчить про те, що смерть військовослужбовців, внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), про що у своїй постанові вказав Верховний Суд, не є виключною умовою для виплати спірної одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих (померлих) військовослужбовців, оскільки у підпунктах 1, 2 пункту 2 статті 16 Закону № 2011-XII та Положенні № 402 йдеться також і про захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби.
Наголошую, що за наведеного правового регулювання ключовою умовою для виникнення права у членів сім`ї померлого військовослужбовця на одноразову грошову допомогу є наявність причинно-наслідкового зв`язку смерті (загибелі) з виконанням обов`язків військової служби, а не причиною загибелі (смерті), як-от захворювання, нещасний випадок, травма, поранення, контузія, каліцтво.
Тому право на отримання одноразової грошової допомоги не можна пов`язувати виключно, якщо смерть (загибель) військовослужбовця спричинена пораненням, контузією, травмою, каліцтвом. 
Звертаю увагу, що в зазначених вище нормативно-правових актах не виокремлені випадки загибелі та смерті військовослужбовця внаслідок конкретних захворювань, нещасних випадків чи травм, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби чи в період проходження військової служби для цілей призначення та виплати одноразової грошової допомоги.
В цьому контексті наголошую, що судами попередніх інстанцій встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер внаслідок захворювання: «гостра серцево-судинна недостатність, гостре порушення мозкового кровообігу за геморагічним типом», яке відповідно до висновку 16 регіональної ВЛК пов`язане із захистом Батьківщини (протокол від 26.01.2023 № 190).
Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть від 08.08.2022 № 553 хвороба ОСОБА_5 , що призвела до смерті: «гостра серцево-судинна недостатність, гостре порушення мозкового кровообігу за геморагічним типом». Приблизний час між початком захворювання і смертю - 3 доби.
Отже, уповноваженим органом встановлено, що саме гостра серцево-судинна недостатність та гостре порушення мозкового кровообігу за геморагічним типом призвели до загибелі ОСОБА_5 . 
За такого правового регулювання, встановлених судами обставин, оскільки військовослужбовець ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання: «гостра серцево-судинна недостатність, гостре порушення мозкового кровообігу за геморагічним типом», яке відповідно до висновку 16 регіональної ВЛК пов`язане із захистом Батьківщини (протокол від 26.01.2023 № 190) під час дії воєнного стану, вважаю, що суд першої інстанції прийняв 18.03.2024 цілком законне рішення, відповідно касаційну скаргу ОСОБА_1 необхідно було задовольнити та скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2024. 

Суддя Верховного Суду С.М.Чиркін