ЄУН: 336/2845/26
Провадження №: 2/336/2748/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
22 червня 2026 року         місто Запоріжжя
Шевченківський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Турчинського Максима Ігоровича, за участю секретаря судового засідання Єршової Алли Олексіївни, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК "Кеш Ту Гоу» 
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог
Позивач товариство із обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя з позовом до відповідача з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.10.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Займер» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту №88155, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 4000 грн. на умовах зворотності і строковості на 14 днів та зобов`язався їх повернути з відсотками 2% в день або 730% річних. Відповідач своєчасно не виконав умови договору по поверненню коштів, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, яку позивач, який набув право вимоги за означеним Договором, просить стягнути з відповідача.
28.10.2021 року між ТОВ «Займер» як первісним кредитором та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» право вимоги до боржників, зокрема до відповідача, а ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» прийняло права такої вимоги.
В порушення умов кредитного договору, відповідач не виконав свої договірні зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків, у зв`язку з чим виникла заборгованість перед ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за кредитним договором. Суму заборгованості та судові витрати позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача. 
Рух справи
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11.05.2026р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 
Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення рішення в заочному порядку не заперечує, підтримав позовні вимоги. 
Відповідач про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надав. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути цивільну справу за наявними матеріалами. 
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
24.10.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Займер» як кредитодавцем та ОСОБА_1 як позичальником було укладено Договір про надання фінансового кредиту №88155, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 4000 грн. строком на 14 днів та зобов`язався їх повернути до 06.11.2019 зі сплатою відсотків у розмірі 2% на добу або 730% річних. 
Позичальник (відповідач) не виконав умови договору по поверненню коштів належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість зі сплати кредиту та процентів за користування кредитом. 
28.10.2021 року між ТОВ «Займер» як первісним кредитором та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» право вимоги до боржників, зокрема до відповідача, а ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» прийняло права такої вимоги за спірним кредитним договором.
У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору та переходом права вимоги, позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення боргу відповідно до наданого розрахунку. 
Застосовані судом норми права та правовідносини сторін 
За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Виходячи із положень ст. 525, ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Разом з тим, за приписами статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Частиною 1 ст.1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Надані позивачем докази свідчать про те, що відповідач умови кредитного договору не виконав належним чином, позивач відповідно до договорів факторингу набув права вимоги до відповідача з вказаним вище кредитним договором. 
Суд вважає обґрунтованими позовні вимоги у розмірі основної заборгованості (тіло кредиту) – 4000,00 грн. з урахуванням обумовлених сторонами та нарахованих відсотків у розмірі 1120,00 гривень та відхиляє доводи позивача про розмір заборгованості в іншій частині, оскільки п.1.2 індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №88155, сторони погодили суму кредиту – 4000 грн., строк кредиту 14 день до 06.11.2019 року, процентна ставка 730% річних від суми кредиту в розрахунку 2% на добу. Згідно додатку до вказаного договору загальна вартість кредиту становить 5120,00 грн., з яких 4000 грн. – тіло кредиту, 1120 сума відсотків за користування кредитом. 
Слід зауважити, що у вказаному договорі сторони не погоджували відповідальність позивальника за несвоєчасне повернення кредиту відповідно до ст.625 ЦК України, а відповідно до п.4.3 вказаного Договору передбачили можливість нарахуванні пені у розмірі 5% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання не більше 100 календарних днів.
З урахуванням зазначеного розрахунку та відсутності доказів на підтвердження укладення додаткових договорів щодо продовження строку дії кредитного договору, узгодження нарахування та стягнення відсотків у відповідності до ст.625 ЦК України між сторонами, а також приймаючи до уваги, що позовні вимоги не містять суму заявленої пені, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. 
Правові підстави для нарахування відсотків з моменту закінчення строку дії договору, тобто після 06.11.2019 року у визначеному позивачем розмірі відсутні, отже в цій частині заявлених позивачем вимог слід відмовити.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ч.1 ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За вимогами про стягнення 10500 грн витрат на правничу допомогу суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10500,00 грн, враховано наступне.
Відповідно до положень статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та(або)значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Дослідивши надані представником позивача докази понесених витрат на професійну правничу допомогу суд вважає, що заявлений представником позивача розмір витрат на правничу допомогу є завищеним зважаючи на таке.
На підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом здійснено розрахунок, з якого вбачається наступні дії: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, складання та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг аналіз судової практики; інші клопотання, заяви до суду, складання процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи; канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції.
Суд вважає, що вартість правничих послуг є завищеною, оскільки дана справа незначної складності, наявна стала судова практика щодо вирішення спорів пов`язаних зі стягненням кредитної заборгованості, тому її складання, підготовка та супровід не вимагає значного часу.
Зважаючи на обсяг наданих правничих послуг та виконаних робіт, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності правничих послуг, а також розумності їхнього розміру, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до суми 4000 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82,89,141,263-265,279 ЦПК України суд,-
В И Р І Ш И В: 
Позов товариства із обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту №88155 від 24.10.2019 року - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства із обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №88155 від 24.10.2019 року у загальному розмірі 5120,00 гривень та судові витрати у виді судового збору у розмірі 1331,00 гривень та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 гривень.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ», адреса місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 82, оф.7 , ЄДРПОУ 42228158.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання (відоме): АДРЕСА_1 .

Суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя Максим ТУРЧИНСЬКИЙ 

22.06.26