Номер провадження: 22-з/813/281/26 
Справа № 521/6337/25
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого – Громіка Р.Д.,
суддів – Драгомерецького М.М., Комлевої О.С.,
за участю секретаря – Скрипченко Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності учасників справи заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Керуюча компанія «КОІН» про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:
18 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приватного підприємства «Керуюча компанія «КОІН» про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача у ненаданні інформації на адвокатські запити від 13 січня 2025 року та від 14 березня 2025 року і зобов`язати відповідача невідкладно надати таку інформацію.
Позовна заява вмотивована тим, що 13 січня 2025 року та 14 березня 2025 року позивач, діючи в інтересах свого клієнта – ОСОБА_2 направив реєстрованими поштовими відправленнями № 4160700030700 та № 416070041001 на адресу відповідача адвокатські запити з проханням протягом п`яти робочих днів з дня отримання даних запитів надати інформацію, необхідну для надання правової допомоги клієнту. До вказаних адвокатських запитів позивачем було долучено засвідчена належним чином копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, а також ордер на надання правничої (правової) допомоги. Однак, відповідей на адвокатські запити відповідач не надав всупереч вимогам ч. 2 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», яка передбачає надання відповіді не пізніше п`яти днів з дня отримання запитів.
Рішенням Хаджибейського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2025 року позов ОСОБА_1 до ПП «Керуюча компанія «КОІН» про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Приватного підприємства «Керуюча компанія «КОІН» в ненаданні інформації ОСОБА_1 на адвокатські запити від 13 січня 2025 року та від 14 березня 2025 року. Зобов`язано ПП «Керуюча компанія «КОІН» надати Тукману Є.Г. інформацію, яка була запрошена ОСОБА_1 в адвокатських запитах від 13 січня 2025 року та від 14 березня 2025 року. Стягнено з ПП «Керуюча компанія «КОІН» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 968 грн 96 коп. та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 5000 грн.
Постановою Одеського апеляційного суду від 13 травня 2026 року апеляційну скаргу ПП «КК «КОІН» залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Хаджибейського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2025 року залишити без змін..
18 травня 2026 року до Одеського апеляційного суду від Тукмана Є.Г. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення. 
Дана заява обґрунтована тим, що згідно з абзаців 1, 2 частини 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Таку заяву містив текст мого відзиву в цій справі.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що наявні підстави для ухвалення додаткового рішення та відмови в задоволенні стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на таке.
Колегією суддів встановлено, що адвокат Кириченко Р.Ю надавав правову допомогу ОСОБА_1 у справі №521/6337/25 на підставі договору про надання правової допомоги №б/н від 30 червня 2023 року.
На підтвердження понесених витрат до заяви додано:
1) договір про надання правової допомоги від 30 червня 2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , у подальшому – «Клієнт» з однієї сторони та адвокат Кириченко Р.Ю., що діє у відповідності до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», надалі – «Адвокат», з другої сторони, уклали цей Договір про наступне:
1.1. Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе доручення з надання Клієнту правової допомоги на умовах, передбачених Договором;
4.1. Надання Адвокатом правової допомоги Клієнту здійснюється на платній основі;
4.2. Вартість наданої адвокатом правової допомоги у межах даного Договору становить 7500 гривень за кожну годину роботи Адвоката. Остаточна вартість наданої за даним Договором правової допомоги визначається Сторонами в Акті приймання-передачі наданих послуг, який підписується Сторонами даного Договору і є невід`ємною його частиною;
2) акт приймання-передачі наданих послуг від 14 травня 2026 року до Договору про надання правової допомоги від 30 червня 2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , у подальшому – «Клієнт» з однієї сторони та адвокат Кириченко Р.Ю., що діє у відповідності до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», надалі – «Адвокат», з другої сторони, уклали цей Акт про наступне:
- сторони погоджують те, що Адвокатом надано Клієнту правової послуги (допомогу) у вигляді правозаступництва, відстоювання інтересів останнього в суді першої інстанції з питання, яке стосується або пов`язане з оскарженням відповідачем в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції від 13 листопада 2025 року у справі №521/6337/25, а саме:
а) розроблення, структуризація та складення процесуальних документів у справі №521/6337/25 – заяви від 01 квітня 2026 року з додатком, заяви від 18 травня 2026 року з додатком – дії у формі позасудової процедури загальною тривалістю 1,5 години;
б) надання Клієнту правових консультацій з питань стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу за результатами розгляду апеляційної скарги відповідача на рішення суду першої інстанції від 13 листопада 2025 року у справі №521/6337/25 – дії у формі окремої позасудової процедури загальною тривалістю 1,5 години
- вартість 1 години роботи Адвоката становить 7500 грн 00 коп, відповідно до 4.2. Договору;
- розрахункова вартість наданих Адвокатом послуг здійснено наступним чином: 3 години х 7500 грн – 22500 грн.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з ст. 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Згідно з ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.
Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат: 
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 у справі №755/9215/15-ц). 
Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, пункту 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Жодним чином не заперечуючи права позивача отримати всі види професійної правничої допомоги, а так само не заперечуючи кваліфікацію адвоката, який надав якісні послуги відповідно до замовлення, суд на засадах пропорційності, враховуючи наведене вище та відповідно критеріїв статті 143 ЦПК України, зокрема, співмірності і розумності, оцінює понесені позивачем витрати з точки зору мінімально необхідного їх розміру, що підлягає віднесенню на сторону відповідача з покладенням на останнього обов`язку відшкодувати такі витрати.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Колегією суддів встановлено, що адвокатом Кириченком Р.Ю. надавались ОСОБА_1 такі види правової допомоги: надання консультацій та роз`яснень з юридичних питань, усних і письмових довідок щодо законодавства; складення заяв, скарг та інших документів правового характеру; здійснення представництва інтересів Клієнта в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, організаціях будь-яких форм власності, перед фізичними та юридичними особами (п. 1.2 Договору про надання правової допомоги від 30.06.2023).
Крім того, адвокатом надано Клієнту правові послуги (допомогу) у вигляді правозаступництва, відстоювання інтересів останнього в суді першої інстанції з питання, яке стосується або пов`язане з оскарженням відповідачем в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції від 13 листопада 2025 року у справі №521/6337/25, а саме:
а) розроблення, структуризація та складення процесуальних документів у справі №521/6337/25 – заяви від 01 квітня 2026 року з додатком, заяви від 18 травня 2026 року з додатком – дії у формі позасудової процедури загальною тривалістю 1,5 години;
б) надання Клієнту правових консультацій з питань стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу за результатами розгляду апеляційної скарги відповідача на рішення суду першої інстанції від 13 листопада 2025 року у справі №521/6337/25 – дії у формі окремої позасудової процедури загальною тривалістю 1,5 години;
- вартість 1 години роботи Адвоката становить 7500 грн 00 коп, відповідно до 4.2. Договору;
- розрахункова вартість наданих Адвокатом послуг здійснено наступним чином: 3 години х 7500 грн – 22500 грн.
Так, дійсно ОСОБА_1 під час розгляду справи подано заяву від 01 квітня 2026 року про стягнення судових витрат, які ОСОБА_3 поніс та має понести в цій справі, у тому числі витрати за надання професійної правничої допомоги згідно акту приймання-передачі наданих послуг та заяву від 18 травня 2026 року про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 витрати за надання професійної правничої допомоги згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 14.05.2026.
На виконання положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин колегією суддів враховано висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі №285/5547/21, від 12 серпня 2024 року у справі №686/9133/23).
Тому під час розгляду заяви про ухвалення додатково рішення, колегія суддів вважає необхідним звернути увагу на правовий висновок, викладений у постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 лютого 2024 року у справі №910/9714/22 про те, що заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.
Таким чином, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат позивача на надання правничої допомоги, понесених ним у суді апеляційної інстанції задоволенню не підлягають.
Повний текст судового рішення
Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.
Головуючий суддя Громік Р.Д. з 18 травня по 22 травня 2026 року перебував на навчанні, що підтверджується довідкою відділу кадрової роботи та управління персоналом.
Також колегія суддів зазначає, що з врахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 13, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість виготовлення повного судового рішення у строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено виготовлення повного тексту судового рішення 04 червня 2026 року.
Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення з Приватного підприємства «Керуюча компанія «КОІН» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22500 (двадцять дві тисячі п`ятсот гривень) грн відмовити.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

О.С. Комлева