КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/7406/2025 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року м. Київ
Справа № 753/22669/24

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді-доповідача Ящук Т.І., 
суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М., 

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 30 грудня 2024 року, ухвалене у складі судді Колесника О.М.,
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, 

встановив:

У листопаді 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначених рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 19 грудня 2017 року у справі № 753/18173/17, з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) платника аліментів, а саме в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 
В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 03 жовтня 2017 року та до повноліття дітей.
Постановою Апеляційного суду м. Києва від 22 березня 2018 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей змінено, зменшивши суму стягнутих щомісячних аліментів на кожну дитину з 2500 грн. до 1200 грн.
Однак після присудження аліментів минуло більше шести років та на даний час витрати на дітей зросли в умовах збільшення рівня цін, у зв`язку з чим позивач просить суд змінити розмір призначених рішенням суду аліментів на утримання дітей на 1/3 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 30 грудня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням, позивач ОСОБА_1 звернуласьз апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Вказує, що її матеріальний стан погіршився через зростання прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у зв`язку із здорожчанням життя, оскільки станом на 2018 рік був встановлений прожитковий мінімум у розмірі 2027 грн., а вже станом на 2023 рік прожитковий на дитину віком від 6 до 18 років складає 3196 грн. Крім того фактичне утримання та виховання здійснює одноособово, а відповідач усунувся від виконання своїх обов`язків, як батько.
Крім того, позивач має певні проблеми із здоров`ям, а тому потрібні необхідні обстеження та здачі аналізів, що підтверджується матеріалами справи.
Не погоджується з висновком суду про те, що в матеріалах справи відсутні правові та допустимі докази, які свідчать про зміну матеріального або сімейного стану, оскільки позивачем було долучено до позовної заяви копії квитанції про проходження дітьми медичних обстежень, копії квитанції про оплату гуртків та придбання відповідного професійного одягу для занять спортом, рахунок-фактури про сплату дитячих таборів, а також квитанції за придбання техніки у кредит (телефони, планшети) обом дітям, за для забезпечення дистанційного навчання у школі.
Вважає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що ОСОБА_2 має у власності нерухоме майно, а також перебував транспортний засіб «Suzuki Intruder, 2004 року випуску, який він продав, та тим самим поліпшив свій матеріальний стан.
Відповідач ОСОБА_2 отримав копію ухвали про відкриття апеляційного провадження разом з копією апеляційної скарги, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 28 квітня 2025 року, але не скористався своїм процесуальним правом для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких конкретних правових та допустимих доказів, які б свідчили саме про зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та інших випадків, передбачених СК України і які б давали саме правові підстави для зміни способу стягнення аліментів суду не надано, як і не надано доказів, що ОСОБА_2 має стабільний та регулярний дохід, щомісячно отримує заробітну плату.
При цьому, зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, але є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів.
Тобто, законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.
Крім того, позивач не позбавлена права подати до суду позов про збільшення розміру аліментів та або стягнення додаткових витрат на утримання дітей згідно ст. 185 СК України.

З висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів колегія суддів не погоджується, оскільки вони не відповідають обставинам справи, наявним у матеріалах справи доказам та нормам матеріального і процесуального права. 
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей було задоволено. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвано. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 03 жовтня 2017 року та до повноліття дітей.
Постановою Апеляційного суду м. Києва від 22 березня 2018 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей змінено, зменшено суму стягнутих щомісячних аліментів на кожну дитину з 2500 грн. до 1200 грн.
Зазначеним судовим рішенням встановлено, що у шлюбі сторін народилися діти: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 05 лютого 2010 року, актовий запис № 411, та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 27 травня 2011 року, актовий запис № 1709.
Постановою старшого державного виконавця Дарницького районного відділу ДВС у м. Києві від 31 серпня 2020 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_6 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей у сумі 2500 грн.
Постановою старшого державного виконавця Дарницького районного відділу ДВС у м. Києві від 19 травня 2021 року змінено (доповнено) реєстраційні дані, згідно з постановою Апеляційного суду м. Києва та зменшено суму стягнутих щомісячних аліментів до 1200 грн на кожну дитину (а.с.15).
На підтвердження витрат понесених на медичне обстеження позивача та дітей позивачем надано копії доказів, а саме: акт про надання медичних послуг ОСОБА_1 від 18.12.2019 року на суму 550 грн.; рахунок ОСОБА_1 за лабораторні дослідження № 1826621 від 29 лютого 2020 року на суму 1178 грн. 55 коп.; рахунок ОСОБА_1 за лабораторні дослідження № 1829947 від 04 березня 2020 року на суму 814 грн. 80 коп.; рахунок ОСОБА_3 за лабораторні дослідження № 1840311 від 20 березня 2020 року на суму 577 грн. 15 коп.; квитанція ОСОБА_3 за медичні послуги № ПН1550656 від 09 липня 2019 року на суму 470 грн. (а.с. 16-20).
Крім того на підтвердження понесених витрат на інші потреби надані копії доказів, а саме: квитанція без найменування платника від 03.03.2023 року на суму 7699 грн. про придбання смартфону; квитанція без найменування платника від 09.11.2022 року на суму 8853 грн. - придбання смартфону; фіскальний чек від 23.01.2023 року на суму 1049 грн. - безготівковий переказ коштів; 
- фіскальний чек від 09.09.2022 року на суму 12098 грн. 90 коп. - внесення коштів згідно договору добровільного страхування майна «захист android»; товарний чек на суму 13 538 грн. - планшет; товарний чек на суму 999 грн.- навушники; квитанція про переказ в оплату товарів та послуг від 23.01.2023 року на суму 1049 грн; 
- фіскальний чек від 22.07.2024 року - бутси; фіскальний чек від 06.08.2024 року-сандалі; квитанція № 171537993 від 03.08.2023 року-оплата за гурток СК ТОВ «Чемпіон Київ на суму 950 грн.; квитанція № 174250488 від 02.09.2023 року-оплата за гурток СК ТОВ «Чемпіон Київ» на суму 1200 грн.; квитанція № 176998424 від 02.10.2023 року-оплата за гурток СК ТОВ «Чемпіон Київ на суму 1200 грн.; квитанція № 179863838 від 01.11.2023 року-оплата за гурток СК ТОВ «Чемпіон Київ на суму 1200 грн.; квитанція № 182957940 від 01.12.2023 року - оплата за гурток СК ТОВ «Чемпіон Київ на суму 1200 грн.; квитанція № 185959147 від 01.01.2024 року-оплата за гурток СК ТОВ «Чемпіон Київ на суму 1200 грн.; квитанція № 189014019 від 01.02.2024 року-оплата за гурток СК ТОВ «Чемпіон Київ на суму 1200 грн.; квитанція № 192379602 від 01.03.2024 року-оплата за гурток СК ТОВ «Чемпіон Київ на суму 1200 грн.; квитанція № 195771524 від 01.04.2024 року-оплата за гурток СК ТОВ «Чемпіон Київ на суму 1200 грн.; квитанція № 199089093 від 01.05.2024 року-оплата за гурток СК ТОВ «Чемпіон Київ на суму 1200 грн.; квитанція № 202548433 від 01.06.2024 року-оплата за гурток СК ТОВ «Чемпіон Київ на суму 1200 грн.; квитанція № 209507581 від 01.08.2024 року-оплата за гурток СК ТОВ «Чемпіон Київ на суму 1200 грн.; квитанція № 21302738 від 01.09.2024 року-оплата за гурток СК ТОВ «Чемпіон Київ на суму 1200 грн.; платіжна інструкція № 0.0.3725824160.1 від 24.06.2024 року-оплата за гурток тур Болгарія: Дитячий табір Кокісне з Києва на суму 13 853 грн. (а.с.16-42).
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого кадровим центром сухопутних військ ЗСУ, відповідач ОСОБА_2 є учасником бойових дій.
Згідно з довідкою-випискою Інституту травматології та ортопедії національної академії медичних наук України від 28.08.2024 року, ОСОБА_2 був госпіталізований з 21.08.2024 по 28.08.2024 року з діагнозом: ушкодження заднього рога медіального меніска правого колінного суглоба. Імпіджмент в передньому та наколінково-стегневому відділах правого колінного суглоба фіброзними розростаннями. Хондромаляція І-ІІ ступеня суглобової поверхні медіального виростку правої стегнової кістки.
Згідно з довідкою ВЛК Інституту травматології та ортопедії національної академії медичних наук України від 28.08.2024 року, яка видана старшому лейтенанту військової служби ОСОБА_2 , який перебуває на службі у військовій частині НОМЕР_4 у ЗСУ з 27.04.2022 року, на підставі проведеного медичного огляду рішенням ВЛК рекомендовано надати відпустку на 30 календарних днів. Згідно наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007 року діагноз ОСОБА_2 відноситься до легких травм (а.с. 56).
Згідно з довідкою військово-лікарської комісії Військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» № 29936 від 12.11.2024 року, старший лейтенант ОСОБА_2 потребує лікування в умовах «Українського центру ветеранів» терміном на 24 дні з подальшим переоглядом ВЛК (а.с.57).

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Так, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України).
Згідно із частиною першою статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частина друга вказаної статті встановлює, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У силу положень статей 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.
Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.
Таким чином, системний аналіз норм статей 181 - 184 СК України з врахуванням роз`яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», дає підстави дійти висновку про те, що право на стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини має той з батьків, з ким проживає дитина, і право вибору способу виконання обов`язку щодо утримування дитини належить виключно стягувачу.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII було внесено ряд змін до Сімейного кодексу України, зокрема, надано право позивачу у справах про стягнення аліментів самостійно обирати спосіб їх стягнення у частці від доходу відповідача або у твердій грошовій сумі, а також змінювати спосіб стягнення аліментів, визначений попереднім рішенням суду, за окремим позовом, незалежно від наявності у платника аліментів офіційного працевлаштування та отримання регулярного чи мінливого заробітку (доходу).
Аналізуючи вищевказані норми законодавства можна дійти висновку, що саме стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру.).
Звертаючись до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що у зв`язку із зростанням прожиткового мінімуму на дітей станом на 2024 рік віком від 6 до 18 років до розміру 3196 грн., тому аліменти у розмірі 1200 грн. щомісячно на кожну дитину не забезпечують нормальний розвиток та стан здоров`я дітей, а відтак у неї погіршився матеріальний стан. Разом з цим, відповідач призваний на військову службу і його матеріальний стан покращився.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довела обставин, які б свідчили про зміну матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та інших випадків, передбачених СК України.
Проте колегія суддів вважає такий висновок помилковим, оскільки доведення наявності вказаних обставин передбачено ч. 1 ст. 192 СК України як підставу для зміни розміру аліментів, тоді як позивачем заявлено позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів.
Вирішуючи такі вимоги, суд не може входити в обговорення доцільності зміни способу стягнення аліментів, якщо така доцільність визначена тим із батьків, з ким проживає дитина. Чинне законодавство не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися правом на зміну способу стягнення аліментів.
Як вбачається з матеріалів справи, заперечуючи проти позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів на частку у розмірі 1/3 від заробітку ( доходу) платника, відповідач ОСОБА_2 погоджувався на збільшення розміру аліментів до 2000 грн. на одну дитину. 
Однак, відповідач ОСОБА_2 не надав доказів тих обставин, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), як і не було надано доказів про розмір грошового забезпечення відповідача як військовослужбовця.
Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
Вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин, що узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.07.2019 у справі № 415/4386/16-ц.
Враховуючи наявність норми про можливість зміни способу стягнення аліментів та позиції стягувача аліментів, апеляційний суд вважає, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та такими, що відповідають інтересам дітей, рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей, яким на час розгляду справи виповнилось 16 та 14 років.
Належними та допустимими доказами відповідачем не доведено, що сплата аліментів у розмірі 1/3 частки від доходу відповідача призведе до значного погіршення його майнового стану, тому апеляційний суд вважає, що відповідач може забезпечувати двом дітям необхідний та достатній рівень для їх гармонійного розвитку. Визначення вказаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дітей на утримання від батька відповідно до положень Закону.
Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) платника аліментів. 
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та наявність підстав для скасування рішення суду та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми у розмірі 1200 грн. щомісячно на кожну дитину на частку від заробітку (доходу) платника аліментів, а саме в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач має статус учасника бойових дій.
За приписами пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Статтею 22 вказаного Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правничу допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом таких питань.
Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначений у статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст. ст. 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». 
Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17.
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про зміну способу стягнення з відповідача аліментів на їх дітей, що не зачіпає порядку та обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином не стосується соціального і правового захисту відповідача як учасника бойових дій, тому відсутні правові підстави для звільнення ОСОБА_2 від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом судовий збір не сплачувала, то з відповідача на користь держави потрібно стягнути судовий збір у встановленому законом порядку та розмірі.
Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 376, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 30 грудня 2024 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити.
Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 грудня 2017 року, зміненого постановою Апеляційного суду міста Києва від 22 березня 2018 року, у справі № 753/18173/17, з твердої грошової суми у розмірі 1200 грн. на кожну дитину на частку від заробітку (доходу) платника аліментів.
Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття, починаючи з дня набрання постановою апеляційного суду законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України. 

Суддя - доповідач: Ящук Т.І. 

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.