08.06.2026 Справа № 756/7974/24

ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/7974/24
1-кп/756/612/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.06.2026            місто Київ
Оболонський районний суд міста Києва у складі:
головуючий суддя    ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання   ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024100050001598 від 14.05.2024, на підставі обвинувального акта за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця міста Києва, зареєстрованого у цьому АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , офіційно непрацевлаштованого, раніше судимого:
- вироком Ірпінського міського суду Київської області від 18.09.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік зі звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік на підставі ст. 75 КК України (справа №367/7103/23),
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурор      ОСОБА_4 ,
обвинувачений    ОСОБА_5 , 
в с т а н о в и в:
Судом установлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 18.09.2023 №367/7103/23 за ч. 1 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став та протягом року після засудження за вказаною нормою закону вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту за наступних обставин.
Так, 13.05.2024 приблизно о 13:55 ОСОБА_5 перебував за адресою: м. Київ, вул. Прирічна, 27, де, проходячи вздовж берега р. Дніпро, знайшов згорток з ізоленти чорного кольору. Піднявши та розгорнувши цей згорток, ОСОБА_5 побачив, що його вмістом є кристалоподібна речовина білого кольору. Оскільки ОСОБА_5 раніше неодноразово вживав психотропні речовини, останній відразу усвідомив, що вмістом вказаного згортку є психотропна речовина і в цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України. 
Надалі, реалізуючи свій вищевказаний умисел, ОСОБА_5 помістив зазначений згорток з ізоленти чорного кольору з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору до правої кишені куртки, в яку був одягнутий, тим самим незаконно безоплатно придбав та почав зберігати при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) для власного вживання без мети збуту та попрямував у своїх справах.
Цього ж дня, тобто 13.05.2024 приблизно о 14:00, рухаючись вздовж берега р. Дніпро, неподалік будинку № 27 на вул. Прирічній у місті Києві ОСОБА_5 був зупинений працівниками поліції. На запитання останніх щодо наявності у нього заборонених предметів чи речовин ОСОБА_5 повідомив, що у правій кишені куртки знаходиться згорток з ізоленти чорного кольору з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, а саме з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), яку останній незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту. 
На місце події було викликано СОГ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, після приїзду яких, того ж дня в тому ж місці ОСОБА_5 у присутності двох понятих самостійно добровільно надав для огляду та вилучення згорток ізоленти чорного кольору з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, а саме з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), яку останній незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України.
Відповідно до висновку експерта КНДЕКЦ від 20.05.2024 №СЕ-19/111-24/30012-НЗРАП надані на дослідження речовини білого кольору в згортку з ізоленти чорного кольору містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною масою 0,510 г.
Згідно Списку №2 «Особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено» в Таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1он) є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість визнав повністю, щиро покаявся, беззаперечно підтвердив обставини кримінального провадження, при цьому не оспорював день, час, місце, спосіб та мотиви вчиненого ним кримінального правопорушення відповідно до висунутого обвинувачення й показав наступне. 
Так, обвинувачений ОСОБА_5 показав, що 13.05.2024 він дійсно шляхом знахідки незаконно придбав психотропну речовину та став зберігав при собі без мети збуту для власного вживання. Цього ж дня за адресою: м. Київ, вул. Прирічна, 27, його зупинили працівники поліції, на запитання яких про наявність при собі заборонених речовин, він добровільно повідомив та видав психотропну речовину, яку він попередньо знайшов і зберігав при собі з метою особистого вживання без мети збуту.
Висловивши самозасудження своїх дій та зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність за вчинений злочин, просив суд суворо не карати.
Показання обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння останнього змісту обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
У зв`язку з повним визнанням обвинуваченим ОСОБА_5 своєї винуватості у вчиненому, враховуючи те, що учасники кримінального провадження не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, й судом було встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що мають істотне значення для вирішення обвинувачення по суті, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому, судом роз`яснено сторонам кримінального провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Таким чином, розглянувши кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 в межах висунутого обвинувачення, допитавши останнього, дослідивши долучені відомості, що характеризують особу обвинуваченого, інші письмові документи, які мають істотне значення для прийняття рішення по суті обвинувачення, суд приходить до висновку, що за результатами судового розгляду повністю доведено винуватість ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 309 КК України та кваліфікує дії останнього як «незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею».
Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 цього Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до усталеної судової практики при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Із системного аналізу положень ст. 23 КПК України та ст. 65 КК України слідує, що питання про наявність чи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, вирішується судом у нарадчій кімнаті на підставі безпосередньо досліджених доказів.
Так, приймаючи рішення щодо виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, характер, мотиви та обставини вчинення злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України суд не встановив.
Обставиною, яка пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_5 , висловивши самозасудження своєї кримінально караної поведінки та зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність, свою винуватість визнав повністю та під час допиту в суді зазначив, що шкодує про свій вчинок і розкаюється, що, на переконання суду, свідчить про наявність обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття.
Зважив суд і на дані про особу винного, котрий має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується формально посередньо, раніше судимий, за даними наявної документації на спеціальних обліках у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога не перебуває, що свідчить про його осудність.
Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому та встановлюючи ступінь його винуватості у вчиненому, суд повинен дати оцінку не лише кримінально караним діянням, а й обставинам кримінального провадження у сукупності з даними про особу обвинуваченого, зокрема, відомостями про схильність такої особи до вчинення кримінальних правопорушень та відомостями про поведінку до вчинення злочинних дій, про його соціальні зв`язки, спосіб життя, стан здоров`я та інші обставини, які впливають на прийняття рішення.
З огляду на матеріали кримінального провадження, враховуючи принципи й загальні засади призначення покарання, характер і спосіб вчинення злочину у сукупності зі ставленням обвинуваченого ОСОБА_5 до вчиненого та відомостями про особу обвинуваченого, зваживши на позиції сторін кримінального провадження в судових дебатах, суд приходить до висновку про призначення останньому покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкцій норм закону, що передбачає відповідальність за вчинене, з його реальним відбуванням, оскільки вважає, що саме такий вид покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України в разі вчинення особою, до якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 засуджений вироком Ірпінського міського суду Київської області від 18.09.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та покладено обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Вирок набрав законної сили 20.10.2023 (справа №367/7103/23). 
Також ОСОБА_5 засуджений вироком Ірпінського міського суду Київської області від 07.11.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. Вирок Ірпінського міського суду Київської області від 18.09.2023 стосовно нього ухвалено виконувати самостійно (справа №367/7353/23). 07.11.2023 ОСОБА_5 сплатив штраф у вказаному розмірі.
Вищевказане свідчить про те, що ОСОБА_5 , будучи особою, до якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, протягом періоду іспитового строку вчинив новий злочин, а тому, враховуючи тяжкість злочину, відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , ставлення останнього до вчиненого, суд приходить до висновку про призначення остаточного покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини основного покарання за попереднім вироком за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 КК України.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України. 
Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового провадження не застосовувались. 
Керуючись положеннями статей 100, 124, 369-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 18.09.2023, та остаточно призначити  ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.
Початок строку відбування  ОСОБА_7 покарання рахувати з моменту фактичного затримання, доставлення та поміщення до ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ «КИЇВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» чи іншої установи виконання покарань після набрання вироком законної сили.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною масою 0,510 г (постанова від 21.05.2024), яку передано на тимчасове зберігання до камери зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП у м. Києві (квитанція №002735), - після набрання вироком законної сили знищити.
Стягнути з  ОСОБА_3 на користь держави у рахунок відшкодування витрат на залучення експерта (Отримувач: ГУК у м. Києві/Оболонський р-н 24060300; Код отримувача ЄДРПОУ: 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); Номер рахунку (IBAN): UA098999980313040115000026006; Код класифікації доходів бюджету: 24060300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Інші надходження): 
- 2 271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн 84 коп. (висновок від 20.05.2024 №СЕ-19/111-24/30012-НЗРАП).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя            ОСОБА_1