Справа № 135/218/26
Провадження № 2/135/441/26

РІШЕННЯ
іменем України

14.05.2026 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді: Кривешко І.В.,
за участі секретаря судових засідань: Сяба А.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Ладижин Вінницької області цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник – адвокат Патраманський Іван Олександрович, до Тростянецько-Ладижинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про звільнення майна з-під арешту, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник – адвокат Патраманський Іван Олександрович, звернулася до Тростянецько-Ладижинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про звільнення майна з-під арешту.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 належить на праві приватної власності 21/50 частина будинку АДРЕСА_1 . Проте, вона не може вільно розпоряджатися належною їй частиною будинку, оскільки в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 6805979 значиться, що на належну їй частку будинку накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження і підставою цього обтяження є постанова державного виконавця ВДВС Ладижинського міського управління юстиції Вінницької області, Бодачевського Р.В., від 13.03.2008, б/н.
02.01.2026 Тростянецько-Ладижинський відділ державної виконавчої служби Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надав відповідь на адвокатський запит представника позивача - Патраманського І.О., з якого видно, що згідно даних АСВП, станом на 02.01.2026, на виконанні в Тростиянецько-Ладижинському відділі ДВС не перебували та не перебувають виконавчі документи, де боржником виступає ОСОБА_1 .
У зв`язку з тим, що наявність запису в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про арешт частини будинку, належної позивачці обмежує її право на вільне володіння і розпорядження цим будинком, а державному виконавцю не надано право зняти цей арешт, вважають за необхідне звернутися в суд із вимогами про зняття з-під арешту 21/50 частини будинку АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , накладеного постановою державного виконавця ВДВС Ладижинського міського управління юстиції Вінницької області, Бодачевського Р.В., від 13.03.2008, б/н, та виключити запис про арешт цього майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, який значиться за реєстровим номером 6805979 та стягнення судових витрат.
Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 06.04.2024 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
05.05.2026 від начальника Тростянецько-Ладижинського відділу ДВС у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Т. Зайко, через електронну пошту Ладижинського міського суду Вінницької області, подано відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що відповідачем не оспорюється право позивача на володіння майном. Проте, через відсутність будь-яких документів чи інформації щодо підстав накладення арешту, відділ ДВС позбавлений можливості зняти арешт у позасудовому порядку. Подання цього позову обумовлено об`єктивними обставинами (відсутністю матеріалів виконавчого провадження), а не протиправними діями виконавця. Відтак, витрати на судовий збір та правничу допомогу не мають бути покладені на відповідача Тростянецько-Ладижинський відділ державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Щодо задоволення позовних вимог в частині зняття арешту з частини будинку, належного ОСОБА_1 , не заперечують. Підготовче засідання проводити без участі представника відділу ДВС. 
11.05.2026 представником позивача – адвокатом Патраманським І.О. подано заяву про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, які складаються з оплати судового збору і оплати послуг адвоката за надання правничої допомоги.
14.05.2026 у підготовче судове засідання учасники справи не з`явилися. Подали заяви про розгляд справи у їх відсутність (вх.№2728/26 від 11.05.2026, вх.№2770/26 від 13.05.2026).
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 та ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з вимогами пункту 1 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав.
Згідно з Інфорацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.11.2024, власником 29/50 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер реєстр № 389, виданий 12.03.2024, видане державним нотаріусом Другої тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області Кощеєва Г.С.. 
Також на вказане нерухоме майно було зареєстровано обтяження 18.03.2008 14:24:27 за №6805979, реєстратором: Друга тростянецька державна нотаріальна контора, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 13.03.2008, ВДВС Ладижинського міського управління юстиції Вінницької області, д/в ОСОБА_3 . Об`єкт обтяження будинок: 21/50 частин, адреса АДРЕСА_1 . Власником якого є ОСОБА_1 .
Згідно довідки Тульчинського міжрегіонального бюро технічної інвентаризації Управління житлово-комунального господарства Вінницької обласної державної адміністрації від 28.09.199 б/н. виданої ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , в тому, що по даним архіву Тульчинського міжрайонного бюро технічної інвентаризації станом на 28 вересня 1999 року по АДРЕСА_1 рахується за ними 21/50 частина домоволодіння, яке складається з двох кімнат, однієї кухні, одного коридору, житлова площа 29,8 кв.м.
Згідно відомостей зазначених у довідці №111/01-16 від 26.02.2025, видана завідувачем Другої тростянецької державної нотаріальної контори Кощеєвою Г.С., після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа Другою тростянецькою ДНК за №165/2005 від 04.10.2005, заявником та спадкоємцем до майна померлої є її донька ОСОБА_1 , відомості щодо інших спадкоємців відсутні. 
Відповідно до повідомлення Тростянецько-Ладижинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 02.01.2026 № 40 згідно даних АСВП, станом на 02.01.2026 на виконанні у Тростянецько-Ладижинському відділі ДВС не перебували та не перебувають виконавчі документи де боржником виступає ОСОБА_1 .
Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону, запис про скасування державної реєстрації прав до державного реєстру прав вноситься у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав.
Згідно зі ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).
Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Право власності згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.
Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з положеннями статті 41 Конституції України та статті 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.
Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
В постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19), від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року у справі № 127/1547/14-ц (провадження № 61-12997св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09 (провадження № 61-12406св21) викладено правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.
Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Оскільки судом встановлено, що на даний час виконавчі провадження де боржником виступає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька м. Ладижин, Гайсинського району, Вінницької області, відсутні, збереження арешту, накладеного державним виконавцем за відсутності відкритих виконавчих проваджень є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном останньої.
З вищенаведеного слідує, що не зняття виконавцем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні яке відсутнє на примусовому виконанні є протиправною бездіяльністю виконавця і порушене право скаржника підлягає захисту шляхом зобов`язання зняти арешт з майна скаржника, за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Отже, з огляду на наведені вище норми права, розглянувши справу в межах заявлених вимог, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.
Враховуючи наявність накладених обтяжень на майно та неможливість їх припинення в позасудовому порядку, суд дійшов висновку про необхідність захисту права позивача шляхом звільнення майна з-під арешту, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими, а обставини, на які посилався позивач, знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.
На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 182, 317, 319, 321, 328, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 200, 206, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, 

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Зняти арешт з 21/50 частини будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , накладеного Постановою державного виконавця ВДВС Ладижинського міського управління юстиції Вінницької області, Бодачевського Р.В., від 13.03.2008, б/н, та виключити запис про арешт цього майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, який значиться за реєстровим номером 6805979.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
Позивач : ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 )
Представник позивача: Патраманський Іван Олександрович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 000810 від 30.07.2021, РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: Тростянецько-Ладижинський відділ державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області ( ЄДРПОУ: 34928025, адреса: Вінницька область, Гайсинський район, смт. Тростянець, вул. Соборна, буд. 90, 24300).

Суддя Кривешко Ірина Володимирівна