Суддя Шевченко С. В. 

Справа № 644/9077/25 
Провадження № 2/644/1674/26 
11.06.2026 

РІШЕННЯ
іменем України

11 червня 2026 Індустріальний районний суд м. Харкова в особі судді Шевченка С.В., розглянув в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Шевченківської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
у с т а н о в и в :
У поданому до суду позові ОСОБА_1 просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , після смерті якої залишилося спадкове майно у виді квартири селищі Борівське Куп`янського району Харківської області. За життя батько склав заповіту, яким все належне йому майно заповів на її користь. Після смерті батька, в межах шестимісячного строку, вона звернулась до старости Борівського старостинського округу Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області де склала заяву про прийняття спадщини, яку посвідчив староста. Відтак позивачка вважала, що прийняла спадщину належним чином.
Ухвалою суду від 10.10.2025 було відкрито провадження та призначено розгляд справи у загальному позовному провадженні.
05.03.2026 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Позивачка подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність.
Відповідач відзив на позов не подавав, явку представника до суду не забезпечив.
За таких обставин суд ухвалює рішення за наявними у справі доказами.
З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Борівське Куп`янського району Харківської області помер ОСОБА_2 . що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Куп`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Куп`янському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 25.06.2024 року актовий запис № 388.
Позивачка є донькою померлого, що підтверджується наданою копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 13.12.2024 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, який свідчить про зміну позивачкою прізвища з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».
За життя ОСОБА_2 склав на користь позивачки заповіт, яким заповів останній все належне йому майно. Дана обставина підтверджена копією заповіту від 06.06.2024 року. 
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається квартири АДРЕСА_1 .
Позивачка посилається на те, що Шевченківська селищна територіальна громада Куп`янського району Харківської області, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 року №309 , зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668, входить до територій де ведуться активні бойові дії, відтак вона не мала змоги звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак вона звернулась до старости Борівського старостинського округу Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області де склала заяву про прийняття спадщини, яку посвідчив староста. 
Вирішуючи справу по суті суд застосовує викладені нижче норми чинного законодавства.
Відповідно до статей 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом зазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними. Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі№ 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22.
Відповідно до статей 12,81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску визначеного частиною першою статті 1270 ЦК України строку для прийняття спадщини, позивачка посилається на те, що склавши заяву про прийняття спадщини, яку засвідчив староста, вона вважала що прийняла спадщину належним чином. Також суд бере до уваги те, що Шевченківська територіальна громада входить до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні).
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи обставини, на які посилались позивач, те, що вона пропустили строк подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку з загальновідомі обставини щодо бойових дій у районі, де відкрилась спадщина, суд дійшов висновку, що причини, вказані позивачкою є тими непереборними обставинами, які перешкоджали їй протягом шести місяців з часу відкриття спадщини звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Також суд враховує, що позивачкою вчинялись дії спрямовані на прийняття спадщини шляхом складання відповідної заяви в межах шестимісячного строку, проте через необізнаність така заява була подана через старосту Борівського старостинського округу Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області.
Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
З урахуванням введення на території України правового режиму воєнного стану, ведення бойових дій, припинення діяльності нотаріальних контор на територіях ведення активних бойових дій, суперечливості положень закону щодо вирішення питань про прийняття спадщини під час воєнного стану, як наслідок, здійснення нотаріусами своїх обов`язків з урахуванням низки особливостей, у позивача виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасного звернення до нотаріуса після смерті батька, що може вважатись поважною причиною та підставою для встановлення додаткового строку на прийняття спадщини.
Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та причини пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини, які суд визнає поважними, на підставі наведених вище норм закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, підлягають задоволенню.
Згідно з ч.9 ст.141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Суд покладає судові витрати на сторону позивача, і не стягує їх з відповідача, оскільки спір виник внаслідок пропуску позивачем строків звернення із заявою про прийняття спадщини, тобто їх неправильних дій, які не залежали від волі відповідачів.
На підставі викладеного керуючись ст. ст.10-13,81,89,247,259,265,273,354-355 ЦПК України, суд
у х в а л и в :

Позов задовольнити у повному обсязі.
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк в три місяці з дня набрання цим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судові витрати покласти на позивача.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду
Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Повний текст судового рішення складений 11.06.2026.

Суддя С.В. Шевченко