22.06.2026 Справа № 175/1137/26
Номер справи 2/756/5235/26 
Номер провадження 175/1137/26

РІ Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
22 червня 2026 року місто Київ
Оболонський районний суду міста Києва в складі судді Шролик І.С., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості про стягненнязаборгованості, 
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовним вимог
У січні 2026 року позивач ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 22 грудня 2021 року між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 100913897, згідно з умовами якого ТОВ "Мілоан" надало позичальнику кредитні кошти у сумі 8000,00 грн. на строк 30 днів, до 21 січня 2022 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становила 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Відповідач не дотримався умов кредитного договору, своєчасно не повернув кредит та не сплатив проценти за користування ним.
Заборгованість ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит№ 100913897 від 22 грудня 2021 року становить 21224,00 грн., у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 8000,00 грн, проценти за користування кредитом у сумі 13224,00 грн.
За договором факторингу від 16 липня 2024 року № 16072024, укладеним між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", первісний кредитор відступив позивачеві право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит від 22 грудня 2021 року року № 100913897.
З цих підстав позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит від 22 грудня 2021 року № 100913897у сумі 21224,00грн., а також судові витрати.
Рух справи
Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2026 року справу за позовом ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Оболонського районного суду міста Києва.
10 березня 2026 року цивільна справа № 175/1137/26 надійшла до Оболонського районного суду міста Києва.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 11 березня 2026 року справу передано на розгляд судді Андрейчуку Т.В.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 18 березня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін у справі.
Ухвала була надіслана відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання. Поштове відправлення повернуто відправнику з проставленням 07 травня 2026 року у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи у місці проживання.
Отже, за положеннями п. 4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України судова кореспонденція  вважається врученою відповідачу 07 травня 2026 року, (зазначене узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2024 року у справі № 752/5040/19, від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18).
Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподідлу судової справи між суддями від 18 червня 2026року справу передано для розгляду головуючому судді Шролик І.С. у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 . 
Ухвалою від 22 червня 2026 року справу прийнято до провадження головуючим суддею Шролик І.С.
За положеннями ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
За таких обставин суд ухвалив розглянути справу за наявними матеріалами.
Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Фактичні обставини справи
Судом з`ясовано, що 22 грудня 2021 року між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", договір про споживчий кредит № 100913897 за умовами якого ТОВ "Мілоан" зобов`язалося надати позичальнику кредит у сумі 8 000,00 грн на строк 30 днів. Термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 21 січня 2022 року.
Оскільки цей договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та відповідач підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений. 
ТОВ "Мілоан" виконало умови кредитного договору, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі 8 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від
22 грудня 2021 року № 36966401 (а. с. 12).
ПВідповідно до п. п. 1.5.2. п.1.5, 1.6, 1.7 договору про споживчий кредит від 22 грудня 2021 року № № 100913897процентна ставка за користування кредитом становить 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором - фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п. п. 2.2, 2.3 цього договору.
Згідно з пп. пп. 2.2.2, 2.2.3 п. 2.2 договору про споживчий кредит від 22 грудня 2021 року № № 100913897 нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених пп. 2.2.3 договору. Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6 цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в пп. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування, визначеного п. 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п. 1.6 договору. Якщо визначена пп. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно пп. 2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6 договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п. 1.6 та процентною ставкою визначеною пп. 1.5.2 договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди позичальника.
У п. 2.3 договору про споживчий кредит від 22 грудня 2021 року № 100913897сторони погодили пролонгацію строку кредитування. Продовження вказаного в п. 1.3 договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах.
Відповідно до пп. 2.3.1.2 п. 2.3 договору про споживчий кредит від 22 грудня 2021 року № 100913897позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.
Отже, сторони договору погодили продовження строку кредитування на стандартних (базових) умовах у випадку, якщо позичальниця не повернула тіло кредиту та продовжує користуватися кредитним коштами після 21 січня 2022 року. Таким чином, за цей період кредитодавець вправі нараховувати проценти за користування кредитом, виходячи з стандартної (базової) процентної ставки, що становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Зважаючи на те, що позичальник ОСОБА_1 не повернув тіло кредиту та продовжив користуватись кредитними коштами після 21 січня 2022 року, за умовами п. 2.3 договору про споживчий кредит від 22 грудня 2021 року № 100913897вважається, що строк кредитування продовжено, а тому кредитодавець управі нараховувати проценти за користування до моменту повернення позичальником тіла кредиту, але не більше 60 днів.
Проценти за користування кредитом нараховані кредитодавцем у межах строку кредитування, визначеного п. 2.3 договору про споживчий кредит від 22 грудня 2021 року № 100913897. 
 Позичальник ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит у строк до 21 січня 2022 року, проте взяте на себе зобов`язання не виконав, допустив заборгованість за договором про споживчий кредит від 22 грудня 2021 року № № 100913897, заборгованість за тілом кредиту в сумі 8 000,00 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом у сумі 13224,00 грн.
За договором факторингу від 16 липня 2024 року № 16072024, укладеним між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", первісний кредитор відступив позивачеві право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит від 22 грудня 2021 року року № 100913897.
Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У ч. 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Отже, заборгованість ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит від
22 грудня 2021 року № 100913897 становить 21 224,00 грн., у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 8000,00 грн, проценти за користування кредитом у сумі 13 224,00 грн.
З огляду на викладене суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за договором про споживчий кредит від 22 грудня 2021 року № 100913897 у сумі 21 224,00 грн.
Щодо стягнення судових витрат
Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно положень ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що за звернення до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн відповідно до платіжної інструкції від 18 лютого 2025 року.
Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 на користь відповідача компенсації підлягає судовий збір у сумі 3028,00 грн.
Керуючись ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549, 550, 553, 610, 612, 625, 1049, 1050, 1054-1056-1 ЦК України, ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості про стягненнязаборгованості- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за договором про споживчий кредит від 22 грудня 2021 року № 100913897 у сумі 21 224, 00 грн, та витратизі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони справи:
позивач -Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: 01032, місто Київ, вулицяСимона Петлюри, будинок 30; 
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце перебування: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складений 22 червня 2026 року.

Суддя Шролик І.С.