Справа № 517/459/26
Провадження № 3/517/214/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2026 року         с-ще Захарівка

Суддя Захарівського районного суду Одеської області Меєчко О.М., за участю секретаря судового засідання Грабової І.Г., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Росіянівка Фрунзівського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП

установив

До Захарівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Протокол складений поліцейський СРПП Відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області Шевельовим А.Р.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення установлено, що 04 травня 2026 року біля 23 год 45 хв по автодорозі С162506, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння очей та обличчя. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою та проведення медичного огляду у лікарні ОСОБА_1 відмовився під запис на нагрудну відеокамеру. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР.
В судовому засіданні, призначеному на 28 травня 2025 року, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, при обставинах вказаних в протоколі, не визнав. Суду пояснив, що 04 травня 2026 року він та його товариш на ім`я ОСОБА_2 (прізвища не пам`ятає та наразі він знаходиться за кордоном) їхали на автомобілі з с. Йосипівка Роздільнянського району Одеської області до с. Павлівка Роздільнянського району Одеської області. В цей час, на блокпосту, їх зупинили прикордонники та повідомили, що вони порушили вимоги комендантської години. На що, він та його товариш, хотіли розвернути автомобіль та поїхати у зворотному напрямку. Однак, до нього підійшов працівник прикордонної служби та вдарив його. Після цього він почав тікати від прикордонників. В той же час ОСОБА_3 , останні відвезли додому. Приблизно через 1 год – 1,5 год його з використанням БпЛА виявили прикордонники та доставили вже на інший блокпост, де він чекав працівників поліції. По приїзду поліцейські сказали, що він був за кермом, має ознаки алкогольного сп`яніння та на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП. У відповідь він не заперечував факт вживання алкоголю, а саме пива та вина, однак заперечував факт керування автомобілем. Повідомив, що за кермом автомобіля був товариш ОСОБА_2 , який алкоголь не вживав. Крім цього, вказав, що має претензії до працівників поліції, які тієї ночі відмовилися приймати у нього заяву щодо незаконних дій працівників прикордонної служби. У подальшому він особисто до правоохоронних органів з відповідними заявами про незаконність дій працівників прикордонної служби щодо нього не звертався.
Крім того, ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що права, передбачені статтею 268 КУпАП, йому зрозумілі, проводити технічну фіксацію судового засідання, залучати до участі у справі захисника, перекладача, надавати докази, викликати свідків, він не бажає.
У зв`язку з клопотанням ОСОБА_1 про виклик до суду уповноваженої особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення для надання пояснень з приводу протоколу про адміністративне правопорушення, розгляд справи відкладено на 09 червня 2026 року.
08 червня 2026 року від уповноваженої особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення - поліцейського СРПП Відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області Шевельова А.Р. до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи, в зв`язку із неможливістю його явки в судове засідання, через безпосереднє виконання службових обов`язків (а.с. 23).
У зв`язку із надходженнями до суду вказаної заяви, розгляд справи відкладено на 11 червня 2026 року. 
У судове засідання, призначене на 11 червня 2026 року ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином (а.с. 31). Про причини неявка суд не повідомив. З жодними заявами чи клопотаннями до суду не звертався.
У зв`язку з неявкою в судове засідання ОСОБА_1 розгляд справи відкладено на 18 червня 2026 року.
У судовому засіданні призначеному на 18 червня 2026 року уповноважена особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення - поліцейський СРПП Відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області Шевельов А.Р. суду пояснив, що вночі 04 травня 2026 року ОСОБА_1 було зупинено праціниками прикордонної служби під час керування автомобілем для перевірки документів. Після цього на місце події було викликано поліцейських. Отримавши відповідне повідомлення він разом з напарником приїхали на місце події. Під час спілкування з ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчі, порушення мови). У зв`язку з вказаним ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в лікарні, на що він відмовився та повідомив, що за кермом не перебував. На запитання хото саме перебував за кермом, він відповів, що товариш, який одразу втік з місця події. Пізніше під час спілкування в автомобілі поліції, ОСОБА_1 підтвердив, що їхав за кермом автомобіля та повідомив детальні обставини його зупинки. Факт керування ОСОБА_4 автомобілем також підтвердили опитані працівники прикордонної служби, які повідомили, що в автомобілі, крім нього, більше нікого не було. Крім того, поліцейський пояснив, що після прибуття на місце події ОСОБА_1 перебував у збудженому емоційному стані, висловлювався нецензурною лайкою на адресу працівників прикордонної служби та стверджував, що останні застосували до нього фізичну силу. При цьому він наполягав на прийнятті заяви щодо неправомірних дій працівників прикордонної служби. Водночас після доставлення до відділення поліції ОСОБА_1 відмовився від подання відповідної заяви.
У судове засідання, призначене на 18 червня 2026 року ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином (а.с. 35, 36-38). Про причини неявка суд не повідомив. З жодними заявами чи клопотаннями до суду не звертався.
Розгляд справи відкладено на 30 червня 2026 року. 
У судове засідання, призначене на 30 червня 2026 року ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином (а.с. 43). Про причини неявка суд не повідомив. З жодними заявами чи клопотаннями до суду не звертався.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.
Частиною 1 статті 277 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. 
Отже, ураховуючи те, що ОСОБА_1 з`явився в перше судове засідання, в якому реалізував своє право на захист, висловивши власну позицію щодо інкримінованого йому адміністративного правопорушення та надав пояснення стосовно обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та те, що останній був повідомлений про дати, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання тричі не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а також ураховуючи, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за його відсутності.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення уповноваженої особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши докази надані на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особою, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), тобто доказуванню підлягають доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) чи відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан.
Отже, так як протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено за порушення ним пункту 2.5 ПДР України, матеріалами справи повинно бути підтверджено, що останній дійсно керував транспортним засобом та він відмовився пройти встановлений законом огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Так, щодо доводів  ОСОБА_1  про те, що він не керував автомобілем, а за кермом знаходився його товариш на ім`я ОСОБА_2 , суд зазначає таке.
Так, з оглянутих в судовому засіданні відеозаписів, які містяться на DVD-R диску 4.7 GB 16х/120 min вбачається, що в нічну пору доби на місці події знаходяться працівники поліції, прикордонної служби та ОСОБА_1 (як було встановлено). При цьому працівники прикордонної служби вказували, що ОСОБА_1 був зупинений під час керування автомобілем «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 , для перевірки документів. Сам ОСОБА_1 повідомляв, що їхав в село Павлівка до своєї тітки, однак за кермом він не перебував. Також ОСОБА_1 повідомив, що автомобіль «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 , належить йому.
Водночас на відеозаписі …0020.MP4 04:13 хв – 04:37 хв зафіксована розмова працівника поліція з ОСОБА_1 . Під час вказаної розмови поліцейський запитує ОСОБА_1 , що саме його спонукало сісти за кермо автомобіля, в період дії комендантської години, на що останній відповів, що їхав до тітки та на годинник не дивився.
На відеозаписі …0021.MP4 06:52 хв – 07:22 хв зафіксована розмова працівника поліція з ОСОБА_1 , під час якої останній повідомляє поліцейському обставини його зупинки. Так, зокрема ОСОБА_1 вказує поліцейському, що він рухався на автомобілі один. Оскільки його не пропускали через блокпост він припаркував автомобіль та пішов в зворотному напрямку. 
На відеозаписі …0021.MP4 08:30 хв – 09:00 хв під час розмови ОСОБА_1 повідомляє поліцейському, що він їхав на автомобілі та на блокпості його зупинили працівники прикордонної служби. При цьому під час зупинки він не глушив автомобіль, оскільки він має несправний акумулятор. Після того, як прикордонники його не пропустили через блокпост, він намагався розвернутися та поїхати в зворотному напрямку, однак автомобіль заглох. В подальшому він припаркував несправний автомобіль на узбіччі дороги.
Отже, оглянуті відеозаписи дають можливість суду зробити висновок про те, що транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 керував саме ОСОБА_1 , оскільки даний факт, обумовлюється змістом розмови між останнім та поліцейським, з якої слідує, що ОСОБА_1 визнав факт керування автомобілем, пояснював, що їхав до тітки у село, однак по дорозі його зупинили працівники прикордонної служби, для перевірки документів.
Крім цього, варто звернути увагу на тому, що поряд з вказаними вище поясненнями ОСОБА_1 , останній на відеозаписах також періодично повідомляв поліцейському, що він не був за кермом автомобіля. На відеозаписі …0024.MP4 00:00 хв – -00:05 хв на запитання поліцейського, хто саме був за кермом автомобіля, ОСОБА_1 відповів, що не знає. Водій автомобіля одразу пішов додому. В свою чергу вже в судових засіданнях ОСОБА_1 назвав суду ім`я водія ( ОСОБА_2 ), при цьому вказавши, що його додому відвезли самі працівники прикордонної служби. Сам ОСОБА_2 наразі перебуває за межами України. Тобто, у вказаних версіях ОСОБА_1 убачаються розбіжності щодо особи, яка, на його думку, перебувала за кермом автомобіля та щодо того, як дана особа зникла з місця події.
За таких обставин суд оцінює критично надані в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 відносно того, що він не керував автомобілем, оскільки вони повністю спростовуються наявними в матеріалах справи відеозаписами.
Крім того, винність ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 657408 від 05 травня 2026 року, з якого вбачаються дані про його особу, дату, час, місце, обставини скоєного ним правопорушення. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції ознайомили ОСОБА_1 з правами та обов`язками, передбаченими статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, що підтверджено доданими до матеріалів справи відеозаписами. Однак, ОСОБА_1 , серед іншого, таким правом, як подати пояснення, зауваження щодо змісту протоколу не скористався, не вказав будь-яких заперечень щодо нього (а.с. 1), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують реакцію та швидкість реакції від 05 травня 2026 року, з якого вбачається, що у результаті огляду працівниками поліції водія ОСОБА_1 , у останнього виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя, та те, що останній не доставлявся до медичного закладу у зв`язку з відмовою водія від проходження медичного обстеження у медичному закладі (а.с. 2), копією постанови серії ЕНА № 7138898 від 05 травня 2026 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 126 КУпАП за те, що він 04 травня 2026 року біля 23 год 45 хв по автодорозі С162506, керував автомобілем «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.1 (а) ПДР (а.с. 4), письмовими поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 05 травня 2026 року, згідно яких вказано, що 04 травня 2026 року о 24 год 00 хв вони заступили на чергування для несення служби з охорони державного кордону на пост «Самійлівка». Біля 01 год 00 хв 05 травня 2026 року вони від чергового по рації отримали повідомлення про те, що до них з боку села Йосипівка наближається автомобіль. Надалі до них під`їхав автомобіль марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 , з якого вийшов ОСОБА_1 (як після перевірки документів було встановлено). Вказаний громадянин перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. На запитання куди він їде ОСОБА_1 пояснив, що прямує до дівчини. Оскільки, ОСОБА_1 перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, вони йому повідомили, щоб повертався додому, але в пішому порядку. Вказане ОСОБА_1 , до уваги не прийняв та намагався розвернутися та поїхати з місця. Однак, вказане зробити йому не вийшло, тому що автомобіль заглох. Після цього, водій заштовхав автомобіль на узбіччя дороги. У подальшому вони повідомили про вказану подію черговому, який викликав на місце події працівників поліції (а.с. 6, 7), з відеозаписів з персонального нагрудного відеореєстратора NC-M6B працівників поліції, які містяться на DVD-R диску 4.7 GB 16х/120 min убачається, що в нічну пору доби на місці події знаходяться працівники поліції, прикордонної служби та ОСОБА_1 (як було встановлено). При цьому працівники прикордонної служби вказували, що ОСОБА_1 був зупинений під час керування транспортним засобом, для перевірки документів. Сам ОСОБА_1 спочатку повідомив, що їхав в село до своєї тітки. Під час вказаної розмови працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі. На вказане ОСОБА_1 повідомив, що не заперечує факт перебування в стані алкогольного сп`яніння, однак заперечує факт керування транспортним засобом. Пізніше під час розмови з поліцейським в патрульному автомобілі, ОСОБА_1 повідомив, що він до початку комендантської години, їхав на автомобілі до своєї тітки. На блокпосту його зупинили працівники прикордонної служби для перевірки документів. Надалі працівники прикордонної служби викликали на місце події працівників поліції. При цьому під час розмови ОСОБА_1 повідомив працівнику поліції, що автомобіль він купив нещодавно та наразі не встигнув його переоформити. Надалі поліцейський повторно запропонував  ОСОБА_1  встановлений законом огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній знову відмовився вказавши, що він не керував автомобілем. На запитання хто був за кермом і де наразі водій, ОСОБА_1 повідомив, що не знає. Надалі працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки передбачені законодавством та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, який останній відмовився підписувати та отримувати (а.с. 10).
Суд зазначає, що під час розгляду справи, не установлено будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що особа яка оформила адміністративний матеріал – поліцейський Шевельов А.Р. був упередженим при складанні щодо  ОСОБА_1  протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП адміністративного правопорушення та доданих до нього матеріалів, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи.
Отже, оцінюючи пояснення ОСОБА_1 у сукупності з іншими доказами у справі, суд дійшов висновку, що його твердження щодо обставин події, яка мала місце 04 травня 2026 року, у тому числі стосовно особи, яка перебувала за кермом автомобіля, не знайшли свого об`єктивного підтвердження. Суд враховує, що зазначена версія була висловлена лише через певний час після події, коли особа мала можливість сформувати власну правову позицію. За таких обставин наведені пояснення суд розцінює як реалізацію права на захист, спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки вони не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.
За змістом частини 2 статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Отже, для фіксування факту відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння достатньо зафіксувати його відмову за допомогою технічного пристрою на який здійснюється безперервний відеозапис. При цьому закон передбачає необхідну присутність двох свідків у тому випадку, якщо не можливо застосувати технічні пристрої для здійснення такого виду відеозапису.
Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З досліджених в судовому засіданні доказів судом установлено, що водій  ОСОБА_1  всупереч пункту 2.5 ПДР не пройшов на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння.
Отже, відмова  ОСОБА_1  від проходження огляду на стан сп`яніння належним чином зафіксована, підтверджується сукупністю доказів та отримана працівниками поліції від  ОСОБА_1  у відповідності до вимог статті 266 КУпАП з застосуванням технічних засобів відеозапису.
Згідно із пунктом 2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі-Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Отже, працівники поліції вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Вимога працівників поліції щодо проходження  ОСОБА_1  огляду на стан сп`яніння підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу та відеозаписом.
Факт відмови  ОСОБА_1  пройти в установленому законом порядку огляд на стан сп`яніння підтверджується дослідженими судом доказами.
Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що  ОСОБА_1  своїми умисними діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно з частиною 2 статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Тому, при накладенні стягнення за частиною 1 статті 130 КУпАП суд в силу вимог статті 33 КУпАП не враховує перелічені вище обставини та дані про особу порушника.
Суд крім цього, ураховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема його рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, де Суд у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отож  ОСОБА_1  реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм держави Україна.
Санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
При цьому слід зауважити, що альтернативи застосування іншого адміністративного стягнення санкція частини 1 статті 130 КУпАП не передбачає.
З довідки начальника ВнП № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області № 160819-2026 від 06 травня 2026 року вбачається, що згідно облікових даних  ОСОБА_1  посвідчення водія в підрозділах ТСЦ не отримував та протягом року останній до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 130 КУпАП не притягувався (а.с. 12).
Відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20 (провадження №51-944 кмо 23) суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, визнаній винуватою в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту або в таких порушеннях, вчинених у стані сп`яніння, незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане в передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами тому як створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода.
Незважаючи на те, що у вказаній постанові йдеться про додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами за вчинення особою кримінальних правопорушень, передбачених статтями 286, 286-1 КК України, але правовий висновок, наведений у ній, підлягає застосуванню і у справах про адміністративні правопорушення при вирішенні питання про можливість застосування додаткового адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки незалежно від виду правопорушення, чи то воно є кримінальним, чи то адміністративним, у будь-якому разі, йдеться про той самий захід примусу, а саме про позбавлення права керувати транспортними засобами, у зв`язку з вчиненням правопорушення, а також, у будь-якому разі, має бути дотримана засада справедливості та принцип рівності всіх перед законом при застосуванні цього заходу примусу.
Суд наголошує на тому, що внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення водія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями. При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.
Ураховуючи зазначене, особі, яку визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення адміністративних правопорушень отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
На підставі викладеного, беручи до уваги правову позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладену у постанові від 04 вересня 2023 року та ураховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення  ОСОБА_1 , а також те, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки і керування ним в стані алкогольного сп`яніння, або з ознаками такого сп`яніння є небезпечним як для самого водія, так і для інших учасників дорожнього руху, суд, з метою виховання  ОСОБА_1  в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненням як ним, так і іншими особами нових правопорушень, дійшов висновку про застосування щодо нього адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Отже, з  ОСОБА_1  також потрібно стягнути судовий збір в сумі 665 грн 60 коп, сплата якого передбачена пунктом 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір».
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 23, 33-35, 130, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Росіянівка Фрунзівського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів – ГУК в Од.обл./Одеська обл./21081300, код отримувача (за ЄДРПОУ) – 37607526, рахунок отримувача UA848999980313080149000015001, код банку отримувача (МФО) – 899998, код класифікації доходів бюджету - 21081300.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Росіянівка Фрунзівського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів – ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету – 22030106.
Згідно із статтею 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, тобто 34000 гривень, що передбачено статтею 308 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Захарівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Постанова може бути пред`явлена до виконання на протязі трьох місяців з дня її винесення.

Суддя