КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2026 року справа № 340/2576/26

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого – судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі – Управління) про визнання протиправним і скасування рішення й зобов`язання вчинити певні дії, 

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду зі заявою до Управління про визнання протиправним і скасування рішення від 08 квітня 2026 року, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Водночас просив суд зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву, зарахувавши до страхового і пільгового стажу усі періоди праці та навчання.
Стверджує, що надав усі обов`язкові документи, на підставі яких зобов`язанні призначити пенсію. 
Управління заперечило щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.35-38). 
Пояснило, що позивач не надав документів, що підтверджують право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Пільговий стаж відсутній.
29 квітня 2026 року суд відкрив спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.31-32).
Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і проживає на території Житомирської області (а.с.19-21).
01 квітня 2026 року позивач звернувся до Пенсійного фонду України зі заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 (а.с.7).
За принципом екстериторіальності заяву передали на розгляд Управління.
08 квітня 2026 року відповідач постановив рішення, яким відмовив у призначенні пенсії (а.с.7).
Підстава – пільговий стаж відсутній.

Страховий стаж – 36 років 05 місяців 25 днів (а.с.8). 
До страхового стажу не зарахували період навчання з 01 вересня 1986 року по 19 червня 1989 року у середньо професійно-технічному училищі за професією «електрогазозварювальник».
Підстава – у дипломі про освіту відсутній підпис голови екзаменаційної комісії і заступника директора училища з навчально-виробничої частини.
До пільгового стажу не зараховано такі періоди роботи:
- з 27 квітня 1999 року по 26 квітня 2004 року і з 10 жовтня 2006 року по 09 жовтня 2011 року (посада «електрогазозварник» не відповідає посаді «електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах із застосуванням флюсів, що місять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки»);
- з 19 лютого 2013 року по 18 лютого 2018 року (у довідці працедавця не зазначено дільницю і робочі місця, за якими видано накази про атестацію робочих місць, професій і посад зі шкідливими умовами праці). 
Позов подано до суду 24 квітня 2026 року (а.с.30).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, згідно диплому про освіту від 19 червня 1989 року з 01 вересня 1986 року ОСОБА_1 навчався в СПТУ №2 м.Одеси (а.с.22).
Рішенням екзаменаційної комісії присвоєно кваліфікацію електрогазозварювальника четвертого розряду (а.с.22).
Диплом містить підпис директора училища і відбиток мастичної печатки навчального закладу.
Тому відповідач безпідставно не зарахував період навчання до страхового стажу.
Якщо в Управління виникли сумніви щодо навчання, то могло звернутися до архівної установи, а не змушувати до таких дій позивача.
Тому страховий стаж обчислено неправильно (у меншому розмірі).
15 грудня 2025 року АТ «Укртранснафата» (далі – Товариство) склало довідку про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (а.с.13 (на звороті)). 
У довідці зазначено, що з 27 квітня 1999 року по 26 квітня 2004 року, з 10 жовтня 2006 року по 09 жовтня 2011 року, з 19 лютого 2013 року по 18 лютого 2018 року позивач виконував зварювальні роботи: ремонт магістральних нафтопроводів в котлованах загазованих парами нафти; виготовлення зварних конструкцій в зварювальних приміщеннях та цехах; заміна нафтового обладнання, насосних агрегатів, запірної арматури.
Роботи виконував за посадою електрогазозварник, зайнятий різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах із застосуванням флюсів, що місять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки. 
Товариство склало довідку на підставі первинних документів, атестації робочих місць. 
Праця електрозварника і електрогазозварника ручного зварювання відноситься до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджено постановою Уряду України від 24 червня 2016 року №461 (Розділ 33).
Управління не ставить під сумнів, що у спірні періоди праці позивач працював електрогазозварником відповідно до відомостей трудової книжки, так як їх зарахували до страхового стажу (а.с.23-25).
Підсумовуючи, суд зробив висновок, що відповідач безпідставно не визнав наявність пільгового стажу за Списком №2, який становить 15 років (а.с.13 (на звороті)).
Приписами пункту “б” частини 1 статті 13 Закону “Про пенсійне забезпечення” (в редакції до 01 квітня 2015 року) встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, – працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, – за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 06 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи – жінкам.
02 березня 2015 року прийнято Закон України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення” (далі – Закон 2), який набрав чинності з 01 квітня того ж року. 
Законом 2 приписи пункту “б” частини 1 статті 13 Закону викладено у новій редакції.
“На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.”
Отже, законодавець для чоловіків збільшив загальний стаж праці.
03 жовтня 2017 року прийнято Закон України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій” (далі – Закон 3), який набрав чинності з 11 жовтня того ж року.
Закон України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон 4) доповнено статтею 114.
Приписами пункту 2 частини 2 статті 114 Закону 4 передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. 
Таким чином законодавець повторно збільшив для чоловіків загальний стаж праці.
23 січня 2020 року Конституційний Суд України прийняв рішення №1-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15).
Рішення Конституційного суду України.
“Визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти “б”-“г” статті 54 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення” від 2 березня 2015 року №213-VIII.
Застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти “б”-“г” статті 54 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 5 листопада 1991 року №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення” від 2 березня 2015 року №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, а саме: “На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи – жінкам.”
До спірних правовідносин не може бути застосований припис пункту 2 частини 2 статті 114 Закону 4, оскільки його зміст відтворює норму права, яка визнана неконституційною відносно осіб, котрі працювали до 01 квітня 2015 року.
Позивач працював на посаді за Списком №2 до 01 квітня 2015 року.
Заяву про призначення пенсії подав менше як за місяць до досягнення віку 55 років. 
Страховий стаж більший 25 років (36 років 05 місяців 25 днів (без врахування помилки в обчисленні, яку допустив)).
Пільговий стаж за Списком №2 відповідач обчислив неправильно, що суд встановив вище за текстом. 
Підсумовуючи, суд зробив висновок про протиправність і скасування рішення Управління.
Захист порушеного права полягає у визнанні протиправним і скасуванні рішення про відмову у призначенні пенсії і зобов`язанні повторно розглянути заяву про призначення пенсії з урахуванням правових висновків суду.
Постає запитання: кого суд може зобов`язати повторно розглянути заяву?
Приписами пункту 4.2 Порядку подання і оформлення документів для визначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі – Порядок), який затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, встановлено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Порядком не визначено, що після скасування судом рішення про відмову в призначенні пенсії і зобов`язанні повторно розглянути заяву мають знову застосовувати приписи пункту 4.2 цього ж нормативно-правового акту. 
Таке і неможливо, бо суд має визначити у рішенні кого зобов`язувати вчиняти дії. 
Тому повторно розглянути заяву має той орган, який встановлено на підставі приписів пункту 4.2 Порядку.
Ним є Управління.
Таким чином позов належить задовільнити.
Судові витрати складаються зі сплати судового збору у сумі 1331,20 грн (а.с.27). 
Суд розподіляє їх відповідно до приписів статті 139 КАС України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовільнити позов.
Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 08 квітня 2026 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі заяви від 01 квітня 2026 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 від 01 квітня 2026 року, керуючись приписами пункту “б” частини 1 статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” і правовими висновками суду, зарахувавши до страхового стажу період навчання з 01 вересня 1986 року по 19 червня 1989 року, а до пільгового стажу – періоди праці з 27 квітня 1999 року по 26 квітня 2004 року, з 10 жовтня 2006 року по 09 жовтня 2011 року, з 19 лютого 2013 року по 18 лютого 2018 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код 20632802; вул.Соборна,7А м.Кропивницький Кіровоградська область) на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) судові витрати у сумі 1331,20 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду Р.І. БРЕГЕЙ