308/5714/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.05.2026           м. Ужгород
Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного помічником начальника відділу - начальник відділення моніторингу обстановки ВПС ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2   ОСОБА_1 відносно громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання, АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 204-1 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 003226Е від «08» квітня 2026 року, вбачається, що ОСОБА_2 , вчинив адміністративне правопорушення 08.04.2026 о 13:20, на залізничній станції м. Чоп на напрямку 357 прикордонного знаку на відстані 700 метрів до державного кордону України (Чопська територіальна громада Ужгородського району Закарпатської області) в межах контрольованого прикордонного району начальником відділення моніторингу обстановки спільно з офіцером прикордонного оперативно-розшукового відділу був виявлений та затриманий громадянин ОСОБА_2 , який спільно з гр. ОСОБА_3 , здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України, з України в Угорщину поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон в пішому порядку в складі групи осіб. Своїми діями порушив вимоги ст. 9 та 12 ЗУ «Про державний кордон України» від 04.11.1991, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 204-1 ч. 2 КУпАП.
У судове засідання на виклик суду ОСОБА_2 , не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд констатує, що повістка надіслана судом за його місцем проживання, а також у електронному вигляді на його мобільний номер телефону, однак не доставлено з причини: «Абонент тимчасово недоступний», окрім того, інформація про розгляд справи розміщена на сайті Судової влади України на веб-сторінці Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за посиланням https://ug.zk.court.gov.ua/.
Згідно заяви що міститься в матеріалах справи він просить розгляд справи проводити без його участі, вину визнає.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Частиною 1 ст. 204 -1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Частиною 2 вказаної норми відповідальність передбачена за: ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що у вину ОСОБА_2 , ставиться те, що він на залізничній станції м. Чоп на напрямку 357 прикордонного знаку на відстані 700 метрів до державного кордону України (Чопська територіальна громада Ужгородського району Закарпатської області) в межах контрольованого прикордонного району начальником відділення моніторингу обстановки спільно з офіцером прикордонного оперативно-розшукового відділу був виявлений та затриманий громадянин ОСОБА_2 , який спільно з гр. ОСОБА_3 , здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України, з України в Угорщину поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон в пішому порядку в складі групи осіб. Своїми діями порушив вимоги ст. 9 та 12 ЗУ «Про державний кордон України» від 04.11.1991, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 204-1 ч. 2 КУпАП.
Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 в м. Чоп прибув з метою будівництва АТБ ,був зупинений для перевірки документів прикордонною службою при виході із поїзда, після чого затриманий та доставлений до ВПС.
Проте жодних доказів які б свідчили про законність перебування останнього за 700 метрів до ДКУ останнім не надано, у судове засідання для надання пояснень ОСОБА_2 не з`явився. 
Статтею 9 Закону України «Про державний кордон України» визначено порядок перетинання державного кордону України, який здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.
Згідно вимог ч.1 ст. 12 ЗУ «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.
Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність. Склад адміністративного правопорушення складає: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.
Таким чином, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є доведення об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення.
Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу. 
Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП подано протоколом про адміністративне правопорушення, протокол про адміністративне затримання, протокол особистого огляду, огляду речей та вилучених документів, рапортами працівників прикордонної служби,схемою місця затримання правопорушників на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 08.04.2026 року, фото таблицею доданою до неї, довідкою про результати опитування.
Зазначені в сукупності обставини вказують на наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП. Його дії, за ч.2 ст. 204-1 КУпАП кваліфіковані правильно.
Окрім того, слід зазначити, що своїм правом бути присутнім при розгляді в суді останній не скористався, на виклик суду, будучи повідомленим належним чином, не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи або заперечень не подавав.
При призначенні адміністративного стягнення суддя виходить із змісту ст.33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а отже приходжу до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП у вигляді штрафу.
Згідно ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 1 січня 2026 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3328,00 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 40-1, ч.1 ст. 204-1, ст.ст. 245, 283-285, 287-291 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судовий збір на користь держави у розмірі на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп.
Відповідно до ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу. 
Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути винесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Строк звернення постанови для виконання – три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду О.В. Фазикош