КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/2697/26

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, а також зобов`язати вчинити дії, - 
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправними дії та скасувати рішення № 110130009444 від 20 листопада 2025 року Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області, в частині відмови ОСОБА_1 (Реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) у перерахунку пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ЄДРПОУ 13486010) здійснити переведення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 29 листопада 2024 року з пенсії за віком згідно Закону України "Про державне загальнообов`язкове пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058 на пенсію державного службовця за віком відповідно статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, пунктів 10, 12 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII та здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням довідок від 08.11.2024 №67 та №68 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за жовтень 2024 року, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, в якій зазначено середні розміри надбавок, премій та інших виплат визначеними за листопад 2024 року та провести виплату пенсії, з урахуванням виплачених сум.
В обґрунтування вимог зазначено, що відповідачем протиправно не переведено позивача на пенсію згідно Закону України «Про державну службу України» та не здійснено перерахунку пенсії відповідно до довідок від 08.11.2024 за №67 та №68 наданих Головним управлінням Державної податкової служби у Кіровоградській області.
Відповідач надав суду відзив на позовну заяву ( а.с.24-27), у якому заперечив проти задоволення позовних вимог. Зазначає, що на виконання рішення суду повторного розгляду заяву позивача від 29.11.2024 № 14344 та наданих до неї документів. Встановлено, що надані позивачем довідки № 67 та № 68 від 08.11.2024 видані Головним управлінням ДПС в Кіровоградській області не відповідають вимогам Постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб» від 14.09.2016 № 622 (зі змінами, внесеними ПКМУ від 12.07.2024 № 823), якою затверджено форми довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям, а тому довідки не зараховано для обчислення пенсії. Отже, при переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону № 889 з 29.11.2024 загальний розмір пенсії складатиме 2361,00 грн, а розмір пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 станом на 29.11.2024 складає 14594,44 грн. На підставі вищевикладеного прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в перерахунку пенсії у зв`язку з недоцільністю.
Позивачем надано додаткові пояснення ( а.с.53-54).
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з 07.03.2022, як отримувач пенсії за віком згідно Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 по справі № 340/8206/24 вирішено визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №110130009444 від 02 грудня 2024 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про переведення з пенсії за віком на пенсію згідно Закону України "Про державну службу" від 29 листопада 2024 року, зарахувавши при цьому до стажу державної служби заявниці періоди її роботи в органах державної податкової служби з 02.06.1990 року по 26.03.2015 року. 
На виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 по справі № 340/8206/24 відповідачем повторно розглянуто заяву від 29.11.2024 № 14344 про перехід на пенсію за віком згідно Закону № 889.
Позивачу зараховано періоди роботи на посадах в органах державної податкової служби з 02.06.1990 по 26.03.2015. Станом на 01.05.2016 стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців становить 24 рік 09 місяців 06 днів.
Відповідачем прийнято рішення № 110130009444 від 20 листопада 2025 року про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії у зв`язку з недоцільністю ( а.с.43-44).
В оскаржуваному рішенні зазначено, що за результатами повторного розгляду заяви від 29.11.2024 №14344 та наданих до неї документів, встановлено, що до заяви долучено довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію від 26.11.2024 №118, довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 08.11.2024 №67 (далі довідка №67) та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 08.11.2024 №68 (далі довідка №68) видані Головним управлінням ДПС в Кіровоградській області. Довідки №67 та №68 не відповідають вимогам Постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб» від 14.09.2016 №622 (зі змінами, внесеними ПКМУ від 12.07.2024 № 823), якою затверджено форми довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям. Крім того Постанова правління Пенсійного фонду України «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» від 17.01.2017 №1-3 втратила чинність.
Зобов`язань щодо зарахування зазначених довідок для обчислення пенсії державного службовця ОСОБА_1 судом не покладено.
Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього закону її розмір зменшується, пенсії виплачується в раніше встановленому розмірі.
Отже, при переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону №889 з 29.11.2024 загальний розмір пенсії складатиме 2361,00 грн, а розмір пенсії за віком відповідно до Закону №1058 станом на 29.11.2024 складає 14594,44 грн., а тому перерахунок є недоцільним.
Позивач вважаючи протиправними дії та рішення про відмову у перерахунку звернулась до суду з позовом.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.
Згідно частини першої статті 4 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон №1058-IV) законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-IV(далі - Закон №1058-IV) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.
Досягнувши пенсійного віку та маючи загальний стаж роботи державної служби, позивач набув право на вибір пенсії, яка може йому виплачуватись: за віком відповідно до Закону №1058-IV; за віком як державному службовцю з особливим порядок її обчислення виходячи із заробітної плати за роботу на державній службі.
Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про державну службу” № 889-VIII втратив чинність Закон України “Про державну службу” № 3723-XII від 16.12.1993, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу. Цими пунктами передбачено право державних службовців на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII.
Пунктом 10 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України “Про державну службу” № 889-VIII від 10.12.2015 року встановлено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статті 25 Закону України “Про державну службу” та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Зокрема, п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України “Про державну службу” та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, розділом XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статті 37 Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 року №3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
Згідно з частиною 1 статті 37 Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 №3723-ХІІна одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом 1 частиною 1 статті 28 Закону №1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Отже, з аналізу наведених норм видно, що обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і пунктами 10, 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Аналогічна позиція щодо застосування вищезазначених норм матеріального права висловлена у постановах Верховного Суду від 03.07.2018 у справі №569/350/17, від 03.07.2018 у справі № 586/965/16-а та від 10.07.2018 у справі №591/6970/16-а, від 17.05.2021 року у справі № 607/5615/17.
Як видно з матеріалів справи, 29.11.2024 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Кіровоградської області із заявою про перехід на інший вид пенсії - пенсію державного службовця відповідно до Закону №889-VIII. На момент звернення із зазначеною заявою позивач отримував пенсію за віком за нормами Закону №1058-IV.
Частиною першою статті 10 Закону №1058-IV передбачено, що особі, яка має згідно з частиною першою статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії. Перерахунок пенсії за своїм змістом є зміною розміру одного і того ж виду пенсії у зв`язку із зміною показника, що був базою для визначення розміру пенсії (заробітної плати, грошового забезпечення тощо), чи з інших підстав, передбачених чинним законодавством. Вказані види пенсії відрізняються підставами їх призначення та механізмами визначення їх розміру, а наявність правових підстав для переведення позивачки на пенсію відповідно до Закону №3723-ХІІ пов`язана виключно з дотриманням вимог, визначених пунктами 10 та 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII.
Як вказав Верховний Суд (пункти 29, 30), ані розділ ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ, ані стаття 37 Закону №3723-XII не містять обмеження щодо неможливості призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII особам, яким до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VІІІ) призначалась пенсія відповідно до Закону №3723-XII. Верховний Суд вважає безпідставним висновок судів попередніх інстанцій про відсутність у позивачки права на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII з підстави, що за вказаним законом їй вже призначалась пенсія.
Верховний Суд у наведеній справі виснував, що для правильного вирішення спору необхідно встановити, чи займав позивач станом на 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VІІІ) посаду державної служби та який стаж державної служби він мав станом на зазначену дату, оскільки норми розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ пов`язують збереження в особи права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №3723-XII з наявністю в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Отже те, що позивач раніше отримував пенсію відповідно до Закону №3723-XII, не позбавляє його права перейти з пенсії за віком, яку він отримує наразі за Законом №1058-IV, на пенсію в межах дії Закону №889-VIII, адже за наявності в особи права на пенсію за різними законами або на різні види пенсії в межах одного закону, законодавець не забороняє після призначення пенсії перейти з одного виду пенсії на інший або звернутись із заявою про переведення пенсії за іншим законом.
Одержавши заяву позивача про переведення на пенсію за іншим законом, відповідач міг виходити лише з оцінки об`єктивних обставин, тобто відповідного права особи, яке вона має, або ж відсутності такого права (наприклад за відсутності необхідного стажу роботи на посадах державної служби станом на відповідний момент часу). У спірному рішенні не зазначається про те, що позивач не має достатнього страхового або спеціального стажу роботи/служби, що б унеможливлювало вирішення цього питання.
В оскаржуваному рішенні відповідачем не заперечується наявність у позивача відповідного віку, страхового стажу та стажу державної служби для переходу ( перерахунку) на пенсію державного службовця.
Таким чином, позивач має право на призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 №889-VII, оскільки вимоги зазначеної статті щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби виконані.
При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем зазначено, що надані позивачем довідки № 67 та № 68 від 08.11.2024 видані Головним управлінням ДПС в Кіровоградській області не відповідають вимогам Постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб» від 14.09.2016 № 622 (зі змінами, внесеними ПКМУ від 12.07.2024 № 823), якою затверджено форми довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям, а тому довідки не зараховано для обчислення пенсії. Отже, при переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону № 889 з 29.11.2024 загальний розмір пенсії складатиме 2361,00 грн, а розмір пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 станом на 29.11.2024 складає 14594,44 грн. На підставі вищевикладеного прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в перерахунку пенсії у зв`язку з недоцільністю.
Отже, предметом розгляду даної справи є питання можливості при переведенні з пенсії згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно із Законом № 3723-XII та Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII врахування довідок про складові заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, необхідних для розрахунку такої пенсії.
Суд зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 р. № 622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі - Порядок № 622).
Пунктом 4 Порядку № 622 передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 
При цьому:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби;
розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць;
матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Згідно з пунктом 5 Порядку №622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.
17.01.2017 р. правлінням Пенсійного фонду України затверджено постанову № 1-3 Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, якою затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. № 3723-XII, а саме:
- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);
- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);
- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
На підставі Постанови Пенсійного фонду № 30-1 від 18.09.2024 р. Постанова № 1-3 від 17.01.2017 р. втратила чинність з 13.11.2024 р.
20.07.2024 р. набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 р. № 823 (далі - Постанова № 823), якою затверджені зміни до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 р. № 622.
Пунктом 3 Постанови № 823 передбачено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 01.01.2024 р.
За приписами пункту 5 Порядку № 622, в редакції Постанови № 823 довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10.12.2015 р. № 889-VIII "Про державну службу" пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 р. № 3723-XII "Про державну службу" та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
Згідно абз.3 п.6 Порядку № 622, в редакції Постанови № 823 за посадами державної служби, які не визначені класифікаційним кодом на дату звільнення особи, прирівняння (встановлення відповідності) посади працюючих державних службовців не здійснюється. Довідки видаються державним органом відповідно до умов, що діяли до 1 січня 2024 р. з урахуванням пункту 4 цього Порядку.
Судом встановлено, що позивач перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградської області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 по справі № 340/8206/24 зокрема вирішено зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про переведення з пенсії за віком на пенсію згідно Закону України "Про державну службу" від 29 листопада 2024 року, зарахувавши при цьому до стажу державної служби заявниці періоди її роботи в органах державної податкової служби з 02.06.1990 року по 26.03.2015 року.
У зв`язку із наведеним, а також зважаючи на положення Закону № 3723-ХІІ та Порядку № 622, суд приходить до висновку, що позивач має право на врахування при переході з одного виду пенсії на іншій, обчисленні та виплаті пенсії довідок про заробітну плату державних службовців. Однак відповідач відмовляє в обчисленні та виплати пенсії позивачу з врахуванням останніх, попри те, що позивач надавала довідки від 08.11.2024 за №67 та №68 виданих Головним управлінням Державної податкової служби у Кіровоградській області під час звернення до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про перехід на інший вид пенсії 29.11.2024.
Аргументуючи правомірність своєї відмови, відповідач вказує, що довідки не відповідають вимогам Постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб" від 14.09.2016 р. № 622 (зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 р. № 823), якою затверджено форми довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям, оскільки видані на підставі Постанови правління Пенсійного фонду України "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям" від 17.01.2017 р. № 1-3, що втратила чинність, а отже відсутні підстави для їх врахування.
Вирішуючи спір по суті, суд встановив, що дійсно вказані довідки видано на підставі Постанови правління Пенсійного фонду України "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям" від 17.01.2017 р. № 1-3. Поряд з цим, суд зауважує, що попри внесення Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 р. № 823 змін до Постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб" від 14.09.2016 р. № 622, Постанова правління Пенсійного фонду України "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям" від 17.01.2017 р. № 1-3, втратила чинність лише з 13.11.2024 р.
Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.
У рішенні Конституційного Суду України № 1-зп від 13.05.1997 "Про офіційне тлумачення статей 58, 78, 79, 81 Конституції України та статей 243-21, 243-22, 243-25 Цивільного процесуального кодексу України (у справі щодо несумісності депутатського мандата)" вказано, що закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.
Конституційний Суд України у рішенні від 05.04.2001 р. № 3-рп/2001 вказав на те, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
У мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2015 р. № 8-рп/2005 зазначено, що звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірювальних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.
Також суд зауважує, що матеріали адміністративної справи не містять відомостей про те, що на дату звільнення позивача з державної служби її посаду було визначено класифікаційним кодом, що обумовлювало б видачу довідок за нормами Порядку № 622, в редакції Постанови № 823.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області видаючи довідки від 08.11.2024 за №67 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та від 08.11.2024 за №68 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, правомірно керувалося чинним на той момент законодавством, а саме Постановою № 1-3. Таким чином, суд приходить до висновку, що довідки були видані за формою та змістом у порядку та спосіб, який був визначений на момент їх видачі; незаконними в судовому порядку не визнавались, а отже, є дійними.
На підставі наведеного, а також зважаючи на положення Закону № 3723-ХІІ та Порядку № 622, суд приходить до висновку, що позивач має право на врахування при переведенні, обчисленні та виплаті пенсії довідок від 08.11.2024 за №67 та №68, виданих Головним управлінням Державної податкової служби у Кіровоградській області.
Суд наголошує, що право особи на отримання пенсії, як складової частини права на соціальний захист, є її конституційним правом, що гарантується, в тому числі, міжнародними зобов`язаннями України. Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської соціальної хартії та ч.ч.1, 3 ст.46 Конституції України працівники у старості мають право на пенсію, що є основним джерелом існування, яка має забезпечувати достатній життєвий рівень.
Таким чином, відповідачем під час прийняття рішення № 110130009444 від 20 листопада 2025 року, яким відмовлено позивачу в переході на іншу пенсію, не враховано усі обставини, що мають значення для переходу на даний вид пенсії позивача, як наслідок, відповідач допустив неналежний розгляд поданої позивачем заяви і документів та, відповідно, прийняв необґрунтоване рішення про відмову.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити переведення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 29 листопада 2024 року з пенсії за віком згідно Закону України "Про державне загальнообов`язкове пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058 на пенсію державного службовця за віком відповідно статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, пунктів 10, 12Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII та здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням довідок від 08.11.2024 №67 та №68 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за жовтень 2024 року, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, в якій зазначено середні розміри надбавок, премій та інших виплат визначеними за листопад 2024 року та провести виплату пенсії, з урахуванням виплачених сум, суд зазначає наступне.
Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.
Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Частиною 4 ст.245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному п.4 ч.2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Оскільки відповідачем протиправно відмовлено у врахуванні довідок від 08.11.2024 за №67 та №68, виданих Головним управлінням Державної податкової служби у Кіровоградській області при здійсненні переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" та перерахунку пенсії, інших причин відмови у перерахунку пенсії відповідачем не наведено, то суд вважає, що у даному випадку у органів Пенсійного фонду України відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень.
Тому, єдиним варіантом поведінки пенсійного органу у даному випадку є саме здійснення з 29 листопада 2024 року переведення, перерахунку та виплати позивачу пенсії за віком згідно Закону України "Про державну службу" шляхом врахування при обчисленні її розміру відомостей про заробітну плату на підставі довідок від 08.11.2024 за №67 та №68, виданих Головним управлінням Державної податкової служби у Кіровоградській області, з урахуванням раніше виплачених сум.
Щодо позовних вимог про визнання протиправними дії відповідача в частині відмови позивачу у перерахунку пенсії, суд зазначає наступне.
Позивачем не наведено які саме активні дії відповідача вона просить визнати протиправними, отже вимоги є необґрунтованими.
Суд зазначає, що ефективним способом порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії та зобов`язання здійснити перерахунок, а тому вимоги щодо визнання протиправними дій не підлягають задоволенню.
Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки за результатами розгляду адміністративної справи суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог лише у зв`язку з неправильним формулюванням способу поновлення порушених прав, що не впливає на розмір судового збору, то з відповідача, як суб`єкта, який допустив порушення прав позивача, за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 331,20 грн. ( а.с.5).
Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84121, ЄДРПОУ 13486010, тимчасова адреса для листування: вул. Надії Алєксєєнко, 106, м. Дніпро, 49008) про визнання протиправним та скасування рішення, а також зобов`язати вчинити дії задовольнити частково. 
Визнати протиправними та скасувати рішення № 110130009444 від 20 листопада 2025 року Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області, в частині відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити переведення ОСОБА_1 з 29 листопада 2024 року з пенсії за віком згідно Закону України "Про державне загальнообов`язкове пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058 на пенсію державного службовця за віком відповідно статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, пунктів 10, 12 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII та здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням довідок від 08.11.2024 №67 та №68 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за жовтень 2024 року, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, в якій зазначено середні розміри надбавок, премій та інших виплат визначеними за листопад 2024 року та провести виплату пенсії, з урахуванням виплачених сум.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ЄДРПОУ 13486010) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 1 331,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду А.В. САГУН