Справа №351/1172/25 
Номер провадження №2/351/83/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2026 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі: 
головуючого судді Сегіна І.Р.,
за участі секретаря - Бабшинська К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Снятинської міської ради, ОСОБА_4 , третя особа: Орган опіки і піклування Снятинської міської ради, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Петричка О.Є. звернувся в суд із позовом в інтересах ОСОБА_1 , інтереси якої представляє її опікун ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Снятинської міської ради, ОСОБА_4 , третя особа: Орган опіки і піклування Снятинської міської ради, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнання права власності.
Позовні вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , який приходився батьком ОСОБА_2 чоловіком ОСОБА_3 та зятем ОСОБА_1 .. Після його смерті залишилось спадкове майно- частка у житловому будинку, що розташований по АДРЕСА_1 .
30.04.2025р. позивач ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, але отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що надане спадкоємцем свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Завальською сільською радою 11.10.2005р. на підставі рішення цієї ж ради № 29 від 24.10.2000р., зареєстрованого у Реєстрі прав власності на нерухоме майно Обласним комунальним підприємством "Коломийське МБТІ" 05.10.2006р., згідно рішення Снятинського районного суду від 10.08.2017р. визнано незаконним. 
Зі змісту вищевказаного рішення суду вбачається, що ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Завалівської сільської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на 1/2 частину будинковолодіння. Свої вимоги обгрунтував тим, що житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 , відносився до суспільної групи колгоспний двір, в якому станом на 01.01.1988р. були зареєстровані ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_3 .. 
23.01.1988р. ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_5 , який був зареєстрований в господарстві за адресою: АДРЕСА_1 з 24.11.1988р.. Але незважаючи на те, що спірне господарство відносилось до суспільної групи колгоспний двір, 11.10.2005р. виконкомом Завальської сільської ради видано свідоцтво про право власності на цей житловий будинок, де 1/2 частка належить ОСОБА_1 та 1/2 частка належить ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Таким чином, ОСОБА_2 вважає, що його позбавили права на частку в колгоспному дворі. Рішенням Снятинського районного суду від 10.08.2017р.позов ОСОБА_2 задоволено, визнано незаконним свідоцтво про право власності від 11.10.2005р., видане виконкомом Завальської сільської ради ОСОБА_5 на 1/2 частку житлового будинку.
Так, станом на 1991р. у вищевказаному господарстві були зареєстровані: голова домогосподарства - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 .. Отже, кожен з них мав по 1/4 частки вищевказаного житлового будинку. Після смерті ОСОБА_5 його частку у спадковому майні спадкує його син- ОСОБА_2 .. Таким чином, частка ОСОБА_2 у спірному житловому будинку становить 1/2 (1/4+1/4), а у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишається по 1/4 частки.
Рішенням Снятинського районного суду від 10.08.2017р. встановлено, що "... свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 11.10.2005р., видане на ОСОБА_1 та ОСОБА_5 всупереч вимог чинного законодавства, із порушенням законних вимог та інтересів позивача ОСОБА_2 , у відсутності рішення Завальської сільської ради, що підтверджується доданими у справі длказами, а тому, суд вважає за необхідне визнати незаконним свідоцтво про право власності від 11.10.2005р., видане виконкомом Завальської сільської ради на ОСОБА_2 на 1/2 частини житлового будинку".
Дані обставини в силу положень ч.4 ст. 82 ЦПК України не потребують доказування.
З врахуванням змінених позовних вимог просить визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності по 1/4 частині за кожним, житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частини вказаного житлового будинку.
Представник позивачів подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити, справу розглядати у його відсутності. 
Представниквідповідача Снятинської міської ради подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.
Відповідач ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує.
Ухвалою Снятинського районного суду від 16.04.2026р. позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в частині позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, залишено без розгляду. 
Суд, дослідивши та перевіривши зібрані докази в їх сукупності, а саме: - Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 03.06.2025р., відповідно до якого 23.01.1988р. зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на " ОСОБА_7 "; - рішення Снятинського районного суду від 20.02.2024р., у справі № 351/2086/23, згідно якого ОСОБА_1 визнано недієздатною, встановлено опіку над недієздатною ОСОБА_1 , призначивши їй опікуна ОСОБА_2 ; - рішення Снятинського районного суду від 10.08.2017р., у справі № 351/163/17, відповідно до якого визнано незаконним свідоцтво про право власності від 11.10.2005р., видане виконавчим комітетом Завалівської сільської ради ОСОБА_5 на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 ; - рішення Снятинського районного суду від 18.04.2012р. у справі № 914/705/2012, відповідно до якого розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ; свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , згідно якого ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - постанову Приватного нотаріуса Курилюк Л.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.04.2025, згідно якої ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що надане спадкоємцем свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Завальською сільською радою 11.10.2005р. на підставі рішення цієї ж ради № 29 від 24.10.2000р., визнане судом незаконним (рішення Снятинського районного суду від 10.08.2017р.); - довідку Старостинського округу №3 Снятинської міської ради від 07.05.2025р. № 265, згідно якої у вищевказаному житловому будинку, який відносився до суспільної групи "колгоспний двір", станом на 1991р. були зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 ; - довідку Старостинського округу №3 Снятинської міської ради від 07.05.2025р. № 266, згідно якої на день смерті ОСОБА_5 у вищевказаному житловому будинку були зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , заповіт від імені ОСОБА_5 у с. Завалля не посвідчувався; - свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 11.10.2005р. та Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.10.2006р., згідно яких ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на праві приватної спільної часткової власності належав житловий будинок по АДРЕСА_1 , по 1/2 частині за кожним; - Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.07.2025р., згідно якої спірний житловий будинок на праві приватної спільної часкової власності належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності від 11.10.2005р. та ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 08.11.2006р.; - довідку Приватного нотаріуса Курилюк Л.М. від 24.02.2023, згідно якої ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - рішення Державного реєстратора від 22.10.2025, відповідно до якого позивачам відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з тим, що згідно поданих документів неможливо провести державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно,- вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ «Про власність» вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. 
Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-ХІІ був введений в дію Закон України "Про власність".
Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 
Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 
Зібрані по справі докази вказують, що спірне господарство, яке розташоване по  АДРЕСА_1 , відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», у якому станом на 15.04.1991р. були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , а отже, кожному з них належало по 1/4 частині спірного житлового будинку. Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцем належної йому 1/4 частини житлового будинку за законом став позивач ОСОБА_2 , тобто його частка стала становити 1/2 частини у спірному будинковолодінні. Постановою приватного нотаріуса позивачу ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_5 ..
Судом встановлено, що за позивачкою ОСОБА_1 помилково визнано право власності на 1/2 частину спірного житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд. За даних обставин позивачці ОСОБА_1 належить 1/4 частина спірного житлового будинку. А тому, її позовні вимоги про визнання права власності шляхом зменшення її частини у спірному житловому будинку до 1/4 частини є обгрунтованими. 
За вказаних підстав, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, а саме: за позивачем ОСОБА_2 слід визнати право власності на 1/2 частини, за ОСОБА_1 , ОСОБА_3  - право власності по 1/4 частині за кожним на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 . 
На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 321, 328, 1217, 1218, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд – 

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруди, що розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на зменшену 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруди, що розташований по АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруди, що розташований по АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Ігор СЕГІН