Справа № 358/456/26  Провадження № 2-о/358/51/26   	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року м. Богуслав 
Богуславський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Лебединець Г.С.
секретар судового засідання Ведмеденко І.В.
за участю представника заявника - адвоката Орло Ю.В., розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Виконавчий комітет Богуславської міської ради Обухівського району Київської області про встановлення факту постійного проживання, -

В С Т А Н О В И В: 
В березні 2026 заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив встановити факт його постійного проживання на території посиленого радіоекологічного контролю в період з 26 квітня 1986 року по 29 квітня1991 року за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що він є громадянином, який постійно проживав або постійно працював на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданого Київською облдержадміністрацією від 06.05.2003. Для звернення до органів Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до ст.55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» необхідним є підтвердження факту його проживання в м.Богуслав, в період із 26 квітня 1986 року по 29 квітня1991 року за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином встановлення даного факту має для нього юридичне значення. 
В судовому засіданні представник заявника підтримала вимоги заяви, з підстав у ній зазначених, та просила задовольнити. 
В судове засідання представник заінтересованої особи - Виконавчого комітету Богуславської міської ради Обухівського району Київської області не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності із винесенням рішення на розсуд суду.
З урахуванням думки учасників судого розгляду та положень ст.223 ЦПК України, судом протокольно ухвалено проводити судовий розгляд за даною явкою.
Суд, вислухав доводи представника заявника, пояснення свідків, дослідив матеріали справи, повно і всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява та які мають юридичне значення для вирішення справи по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
За правилами ст. 315 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Як роз`яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом РАГС Богуславського району Київської області від 31.12.1983 - ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Богуслав Київської області. - а.с.11.
Згідно довідки Богуславського закладу дошкільної освіти №5 «Сонечко» Богуславської міської ради Київської області від 09.03.2026 № 01-46/25, ОСОБА_1 з 01.09.1986 року був зарахований до списків дітей дитячого садка №5 м. Богуслава та відрахований із садка з 31.05.1990 року, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 . - а.с.12.
Згідно довідки ОЗО Богуславський академічний ліцей №1 від 04.03.2026 № 01-46/156, копії свідоцтва про базову загальну середню освіту серія НОМЕР_3 від 10.06.1999 - у період із 01.09.1990 року по 10.06.1999 року ОСОБА_1 навчався у Богуславській середній школі №1, а в алфавітній книзі запису учнів вказана домашня адреса: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою ОЗО Богуславський академічний ліцей №1 БМР Київської області № 01-46/156 від 04 березня 2026 року. - а.с.13-15.
Із копії трудової книжки матері заявника вбачається, що у період із 07.09.1979 року по 01.03.1993 року ОСОБА_2 працювала у Богуславському комбінаті громадського харчування (запис №7). - а.с.16-25.
Згідно копії історії розвитку дитини - у медичній картці ОСОБА_1 зазначена домашня адреса АДРЕСА_1 . - а.с.27-28.
Згідно копії довідки Виконавчого комітету Богуславської міської ради від 16.03.2026 року підтверджено проживання ОСОБА_1 у період із 30.04.1991 року по 16.02.2000 року в АДРЕСА_2 ; із 16.02.2000 року по 08.06.2018 року в АДРЕСА_2 ; із 08.06.2018 року по теперішній час в АДРЕСА_3 . - а.с.10.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , зазначила, що знайома із батьками заявника з 1983 року. Мати заявника працювала на Комбінаті громадського харчування, а батько - в ММК -22 будівельником. Їхні родини одночасно отримали ордера у 1983 році на квартири в будинку по АДРЕСА_4 . Родина заявників отримала ордер на кв. 32 , а родина свідка - на кв. 41 . Будинкові книги не велися, а заповнювалася відповідна картотека. В теперішній час місцезнаходження картотеки невідоме. В подальшому - в квітні-травні 1991 року вони родинами переселилися в будинок по АДРЕСА_7 . Родині заявника було надано кв. 76 , родині свідка - кв. 18 . Зазначила, що ОСОБА_1 постійно проживав в м.Богуслав із батьками.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 надала суду аналогічні свідчення щодо періоду та адрес проживання заявника в м.Богуслав. Вказані обставини їй відомі особисто, оскільки з 1983 із родиною заявника мешкала в одному будинку по АДРЕСА_4 , а з 1991 - по АДРЕСА_7 . 
Вказані покази свідків узгоджуються з іншими письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, тому суд не має підстав ставити їх під сумнів. 
Згідно з постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 р. №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» м. Богуслав, Київської області належить до зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4.
Особи, які проживали або працювали у зоні посиленого радіоекологічного контролю, мають право на пільги і компенсації, встановлені законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Відповідно до статті 315 Цивільного процесуального кодексу України - суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з вимогами частини першої статті 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд, відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а заяву такою, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлений факт того, що заявник ОСОБА_1 дійсно проживав у зоні посиленого радіоекологічного контролю в період з 26 квітня 1986 року по 29 квітня1991 року за адресою: АДРЕСА_1 .
Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки є підставою для оформлення довідки про проживання із зазначенням відповідних періодів та подальшого формування пакету документів для звернення за призначенням відповідної пенсії. 
Керуючись ст. 18, 76-81, 229, 247, 263-265, 293-294, 315-316, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву - задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно проживав у зоні посиленого радіоекологічного контролю в період з 26 квітня 1986 року по 29 квітня 1991 року за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: суддя 	Г. С. Лебединець