Справа №461/10258/25 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
/заочне/

05 травня 2026 року місто Львів
Галицький районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді Стрельбицького В.В.,
за участю секретаря судового засідання Чорнія Н.І.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Мацепури В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 
( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ), 
в інтересах якої діє ОСОБА_2 
( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) 
до 
Управління освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області 
(82100, Львівська обл., м. Дрогобич, вул. Шевченка, 21, ЄДРПОУ: 02144660) 
про стягнення заборгованості, 
встановив:

I. Позиції сторін та учасників справ, заяви, клопотання,  інші процесуальні дії у справі
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мацепура Валерій Степанович, звернулась до суду з позовом, згідно якого, з врахуванням заяви про заміну первісного відповідача та уточнення змісту заявлених позовних вимог, просить зобов`язати Управління освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області нарахувати та виплатити грошову компенсацію за дні не використаної відпустки та допомоги на оздоровлення, що виплачується при наданні щорічної відпустки відповідно до частини 1 статті 57 Закону України «Про освіту», за період з 08.12.2018 по 07.06.2025, з підстав наведених у позовній заяві.
В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що позивач працювала на посаді завідувача (директора) закладу дошкільної освіти (ясел-садка) № 26 «Калинка» Дрогобицької міської ради Львівської області (далі по тексту ДНЗ №26 «Калинка») з 1992 року. 12.12.2017 наказом Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської рад №267 від 12.12.2017 ОСОБА_1 було звільнено з посади завідувача дошкільного навчального закладу № 26 «Калинка», на підставі п.1 ч. 1. ст. 41 КЗпП. 07.12.2018 наказом Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради №05 21207 від 07.12.2018 «Про поновлення ОСОБА_1 », позивача було поновлено Відділом освіти на посаді завідувача ДНЗ №26, відповідно до рішення Галицького районного суду м. Львова від 10.09.2018, ухваленим за результатами розгляду цивільної справи №461/303/18 за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди. Однак, у день поновлення на роботі 07.12.2018, Відділом освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області видано наказ від 07.12.2018, ОСОБА_1 , завідувача ДНЗ № 26 «Калинка», звільнено із займаної посади 07.12.2017, у зв`язку із втратою довір`я з боку уповноваженого власника, вчинення аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи, відповідно до п.2, п. 3 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. 
Рішенням Галицького районного суду м. Львова 22 травня 2024 року у цивільній справі №461/267/19 за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської Ради Львівської області, визнано незаконним та скасовано наказ №05-2/208 від 07 грудня 2018 року Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлено ОСОБА_1 з 08 грудня 2018 року на посаді завідувача закладу дошкільної освіти № 26 «Калинка» Дрогобицької міської ради Львівської області, стягнуто з Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, виходячи із розміру середньомісячного заробітку 9337 грн 57 коп., з 08 грудня 2018 року до дня поновлення на роботі, стягнуто з Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області на користь ОСОБА_1 20 000 (двадцять тисяч) гривень - компенсації моральної шкоди стягнуто понесені судові витрати на проведення експертного дослідження, у зв`язку з отриманням професійної правничої допомоги та судового збору.
Постановою Львівського апеляційного суду від 24 лютого 2025 року у справі №461/267/19, апеляційну скаргу відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області задоволено частково. Рішення Галицького районного суду м.Львова від 22 травня 2024 року скасовано в частині стягнення з відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 08 грудня 2018 року до дня поновлення на роботі та змінено в частині стягнення моральної шкоди. Ухвалено в цій частині нове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за вимушений прогул в розмірі 112050,84 грн. (сто дванадцять тисяч п`ятдесят грн. 84 коп). Із зазначеної суми підлягають стягненню податки та інші обов`язкові платежі. Стягнуто з відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області на користь ОСОБА_1 10000,00 (десять тисяч гривень) моральної шкоди. В решті рішення суду залишено без змін. 
08 вересня 2025 року ОСОБА_1 наказом Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області від 04.09.2025 № 05-01/54 «Про звільнення ОСОБА_1 » звільнена з посади директора закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 26 «Калинка» Дрогобицької міської ради Львівської області за угодою сторін, відповідно до пункту 1 статті 36 КЗпП України, наказано виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за 9 днів невикористаної основної відпустки та щорічну винагороду у розмірі 10% від посадового окладу. 
Відповідач, як роботодавець, при звільненні позивача письмове повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) не надав. 
Відповідачем грошову компенсацію за не використані дні відпустки за період з 08 грудня 2018 року по 07 червня 2025 року при звільненні позивачу не нараховано та не виплачено, а також не нараховано та не виплачено допомогу на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати), що виплачується при наданні щорічної відпустки, відповідно до частини 1 статті 57 Закону України «Про освіту». 
Представником ОСОБА_1 адвокатом Мацепурою В.С. 25.11.2025 направлено начальнику Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради за вих № 11-12 «Вимогу про нарахування та виплату компенсації за невикористану відпустку». Однак, відповідачем Відділом освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради позивачу ОСОБА_1 нарахування та виплату грошової компенсації за дні невикористаної відпустки за період з 08.12.2018 по 07.06.2025, відповідно до ст. 24 Закону України «Про відпустки» № 504/96-ВР, не здійснено, відповідь на вимогу не надано. 
Вважає, дії (бездіяльність) відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу при звільненні 08.09.2025 грошової компенсації за дні не використаної відпустки та допомоги на оздоровлення, що виплачується при наданні щорічної відпустки, відповідно до частини 1 статті 57 Закону України «Про освіту», протиправними і такими, що підлягають судовому захисту шляхом зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату вищевказаної грошової компенсації та допомоги на оздоровлення за період з 08.12.2018 по 07.06.2024.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 17.09.2025 відкрито провадження у справі та постановлено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Протокольною ухвалою від 04.03.2026, за клопотанням позивача первісного відповідача замінено на належного та прийнято до провадження 
Представник позивача та позивач в судовому засіданні, кожен окремо, позовну заяву підтримали з мотивів наведеної у ній, проти ухвалення заочного рішення не заперечив, зазначив, що визначення розміру заявлених до стягнення вимог є правом позивача, чим він і скористався. Також, позивач та її представник відмовились від вимоги про визнання протиправними дій відповідача (п. 2 заяви про зміну предмета позову) та просили заявлені вимоги у цій частині не розглядати.
Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими відправленнями рекомендованої кореспонденції, довідками про доставку електронного документа до електронного кабінету, в порядку ст.128 ЦПК України. Правом на подачу відзиву на позов та подачу заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не скористався.
Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 
1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 
2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
У свою чергу, сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає, серед іншого, у недопущенні зловживань наданими їй правами. Дотримання балансу між інтересами усіх сторін при розгляді справи законодавцем покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством засад та строків розгляду справи.
З врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам в повній мірі реалізувати свої процесуальні права, а також того, що відповідач неодноразово не з`являвся в судове засідання, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд вважає можливим розглядати справу з ухваленням заочного рішення.
При цьому, суд враховує положення Закону України «Про правовий режим воєнного стану», які покладають на суд обов`язок продовжувати здійснювати правосуддя в умовах введення воєнного стану, за наявності такої можливості та встановлюють те, що повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. При цьому, скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства прямо забороняється Законом.

II. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. 
Статтею 43 Конституції України визначено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Під час розгляду справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала на посаді завідувача (директора) закладу дошкільної освіти (ясел-садка) №26 «Калинка» Дрогобицької міської ради Львівської області.
12.12.2017 наказом Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради №267 від 12.12.2017 ОСОБА_1 було звільнено з посади завідувача дошкільного навчального закладу № 26 «Калинка» на підставі п.1 ч. 1. ст. 41 КЗпП. 
07.12.2018 наказом Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради №05 21207 від 07.12.2018 «Про поновлення ОСОБА_1 », позивача було поновлено Відділом освіти на посаді завідувача ДНЗ №26, відповідно до рішення Галицького районного суду м. Львова від 10.09.2018, ухваленим за результатами розгляду цивільної справи №461/303/18 за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова 22 травня 2024 року у цивільній справі №461/267/19 за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської Ради Львівської області визнано незаконним та скасовано наказ №05-2/208 від 07 грудня 2018 року Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлено ОСОБА_1 з 08 грудня 2018 року на посаді завідувача закладу дошкільної освіти № 26 «Калинка» Дрогобицької міської ради Львівської області, стягнуто з Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, виходячи із розміру середньомісячного заробітку 9337 грн 57 коп., з 08 грудня 2018 року до дня поновлення на роботі, стягнуто з Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області на користь ОСОБА_1 20 000 (двадцять тисяч) гривень - компенсації моральної шкоди, стягнуто понесені судові витрати на проведення експертного дослідження, у зв`язку з отриманням професійної правничої допомоги та судового збору.
Постановою Львівського апеляційного суду 24 лютого 2025 року у справі №461/267/19, апеляційну скаргу відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області задоволено частково. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 22 травня 2024 року скасовано в частині стягнення з відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08 грудня 2018 року до дня поновлення на роботі та змінено в частині стягнення моральної шкоди. Ухвалено в цій частині нове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за вимушений прогул в розмірі 112050,84 грн. (сто дванадцять тисяч п`ятдесят грн 84 коп.). Із зазначеної суми підлягають стягненню податки та інші обов`язкові платежі. Стягнуто з відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області на користь ОСОБА_1 10000,00 (десять тисяч гривень) моральної шкоди. В решті рішення суду залишено без змін.
Згідно наказу Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області від 07.06.2024 року №05-2/105, ОСОБА_1 поновлено на посаді завідувача (директора) закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №26 «Калинка» Дрогобицької міської ради з 08 грудня 2018 року.
Відповідно до наказу Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області від 04.09.2025 №05-01/54 «Про звільнення ОСОБА_1 », звільнено ОСОБА_1 , директора закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №26 «Калинка» Дрогобицької міської ради Львівської області, 08.09.2025 за угодою сторін, пункт 1 статті 36 КзПП України. Виплатити ОСОБА_1 компенсацію за 9 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки та щорічної винагороди у розмірі 10% від посадового окладу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. 
Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. 
Частиною першою статті 24 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, що кореспондується зі ст. 115 КЗпП України.
Згідно статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. 
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про відпустки», щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору. 
У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (ст. 24 Закону України «Про відпустки»).
Відповідно до ст. 82 КЗпП України, до стажу роботи, що дає право на щорічну основну відпустку (стаття 75 цього Кодексу), зараховуються: час, коли працівник фактично не працював, але за ним згідно із законодавством зберігалися місце роботи (посада) та заробітна плата повністю або частково (у тому числі час оплаченого вимушеного прогулу, спричиненого незаконним звільненням або переведенням на іншу роботу), крім випадків, коли за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігалися місце роботи і посада на підприємстві на час призову.
Відтак, слід врахувати положення ст. 82 КЗпП України, в частині зарахування до стажу роботи, що дає право на щорічну основну відпустку, зокрема час оплаченого вимушеного прогулу, спричиненого незаконним звільненням або переведенням на іншу роботу.
Згідно рішення Дрогобицької міської ради від 08.10.2025 року №3508, встановлено, що Управління освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради є правонаступником усіх зобов`язань, майнових прав та обов`язків відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області.
Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про освіту», держава забезпечує педагогічним і науково-педагогічним працівникам: належні умови праці та медичне обслуговування; оплату підвищення кваліфікації; правовий, соціальний, професійний захист; диференціацію посадових окладів (ставок заробітної плати) відповідно до кваліфікаційних категорій, встановлення підвищених посадових окладів (ставок заробітної плати) за педагогічні звання, надбавок за почесні звання, доплат за наукові ступені та вчені звання; виплату педагогічним працівникам щорічної грошової винагороди в розмірі до одного посадового окладу (ставки заробітної плати) за сумлінну працю, зразкове виконання покладених на них обов`язків; виплату педагогічним і науково-педагогічним працівникам допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки; надання пільгових довгострокових кредитів на будівництво (реконструкцію) чи придбання житла або надання службового житла у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України; пенсію за вислугу років; інші гарантії, визначені законом України.
Відповідно до ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.
У день звільнення ОСОБА_1 08.09.2025 з нею не було проведено розрахунок із виплати заробітної плати та коштів за невикористану відпустку . Зазначене відповідачем не спростовано.
Відповідно до адвокатського запиту ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до начальника Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради від 25.11.2025 року Вих. №11-11, останній просив надати письмове повідомлення про суми нараховані та виплачені ОСОБА_1 при її звільненні 08.09.2025, із зазначенням окремого кожного виду виплати, яке роботодавець зобов`язаний був надати при звільненні працівника, відповідно до вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП України.
Також, ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , скеровував на ім`я начальника Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради вимогу від 25.11.2025 року Вих. №11-12 про нарахування та виплати компенсації за невикористану відпустку.
Даних про належний розгляд та реагування на зазначені вимоги та звернення відповідачем в особі його уповноважених представників, в ході розгляду справи не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог  ОСОБА_1 про нарахування та виплату останній грошової компенсації за дні невикористаної відпустки та допомоги на оздоровлення.
Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки позивач звільнення від сплати судового збору за подання цього позову (п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), розмір такого слід стягнути з відповідача, з розрахунку 1331,2 грн х 0,8 (ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір») = 1064 гривень 96 копійок.
Керуючись ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, 

ухвалив:

Позов задовольнити.
Зобов`язати Управління освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за дні невикористаної відпустки та допомоги на оздоровлення, що виплачується при наданні щорічної відпустки, відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про освіту», за період з 08.12.2018 по 07.06.2025.
Стягнути з Управління освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області на користь держави судовий збір у розмірі 1064 гривень 96 копійок.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суд.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:
позивач ? ОСОБА_1 
( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ),
представник позивача – ОСОБА_2 
( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 )
відповідач - Управління освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області 
(82100, Львівська обл., м. Дрогобич, вул. Шевченка, 21, ЄДРПОУ: 02144660)

Повний текст рішення складено 11.05.2026

Головуючий суддя В.В. Стрельбицький