КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/12129/25
Провадження № 2/947/3828/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.06.2026 року
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого – судді Петренка В.С.
за участю секретаря – Торгонської В.М.,
розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа №947/12129/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30.05.2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором №20.07.2024-100002241 від 20.07.2024 року у розмірі 18226,44 грн., з яких 7396,64 грн. – тіло кредиту, 6989,80 грн. – нараховані відсотки та 3840,00 грн. – неустойка. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.
26.02.2026 року відповідачка ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Сіржанта Юрія Володимировича звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 30.05.2025 року, мотивуючи заяву тим, що судом не було встановлено факту належного вручення їй судових повісток або будь-яких процесуальних документів в тому числі ухвали про відкриття провадження, позову та додатків. Вказує, що не отримувала судових повісток або будь-яких процесуальних документів в тому числі ухвали про відкриття провадження, позову та додатків, і з цих підстав не могла з`явитися в судові засідання та надати пояснення та відзив на позовну заяву, а також надати відповідні докази по справі. Зазначає, що не згодна з нарахованими відсотками та розміром неустойки. 
Крім того, просить про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 30.05.2025 року по справі №947/12129/25, відповідно до якого просить визнати поважними причини пропуску такого строку та поновити строк, зазначивши, що про існування заочного рішення суду відповідач дізналася наприкінці 2025 року, а її представник ознайомився з матеріалами справи у січні 2026 року.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02.04.2026 року клопотання представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Сіржанта Юрія Володимировича про поновлення процесуального строку було задоволено. Поновлено ОСОБА_1 процесуальний строк на подання заяви про перегляд даного заочного рішення. Заяву представника ОСОБА_1 – адвоката Сіржанта Юрія Володимировича про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 30.05.2025 року по цивільній справі №947/12129/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено. Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 30.05.2025 року по цивільній справі №947/12129/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасовано і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому.
06.05.2026 року від представника відповідача надійшов відзив, відповідно до якого він просить позовні вимоги задовольнити частково, зменшивши розмір заборгованості за нарахованими відсотками. 
01.04.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, а саме просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №20.07.2024-100002241 від 20.07.2024 року у розмірі 18226,44 грн., з яких 7396,64 грн. – тіло кредиту, 6989,80 грн. – нараховані відсотки та 3840,00 грн. – неустойка.
В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 20.07.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №20.07.2024-100002241 відповідно до заявки та відповіді про прийняття пропозиції, згідно з яким ТОВ «Споживчий центр» видав відповідачу кредит у розмірі 8000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 20.07.2024 року, чим виконав свої зобов`язання вчасно та в повному обсязі. В порушення договору відповідачка не повернула кредит та не сплатила проценти за користування ним, в зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.
У судове засідання 08.06.2026 року представник позивача не з`явився, про дату судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.
В судове засідання 08.06.2026 року відповідач та представник відповідача не з`явилися, про дату судового засідання були повідомлені належним чином, проте представник відповідача надіслав заяву про розгляд справи за їх відсутності.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 20.07.2024 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Споживчий центр» з заявкою, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою Позичальник ознайомився за цим посиланням https://sgroshi.com.ua/ згідно ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію".
Зазначена заявка містить підтвердження позичальниці, що їй надані та вона отримала інформацію, зазначену в частині 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", паспорт споживчого кредиту відповідно до Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, примірник цього договору.
Відповідно до умов договору відповідачка отримала від позивача кредит у розмірі 8000,00 грн., строком на 98 днів.
З довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №20.07.2024-100002241 від 20.07.2024 року, заборгованість відповідача становить 18226,44 грн., з яких 7396,64 грн. – тіло кредиту, 6989,80 грн. – нараховані відсотки та 3840,00 грн. – неустойка.
Частиною 1 ст. 10 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт)
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином, суд приходить до висновку, що стороною позивача доведено факт укладення кредитного договору, на умовах зазначених в позовній заяві. При цьому матеріалами справи підтверджується отримання кредитних коштів в розмірі 8000,00 грн. відповідачем та не повернення кредиту у встановлені договором строки.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Кредитні відносини між сторонами у справі виникли 20.07.2024 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час.
Отже, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми заборгованості за неустойкою в розмірі 3840,00 грн.підлягає залишенню без задоволення. 
За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача за кредитним договором №20.07.2024-100002241 від 20.07.2024 року заборгованість у розмірі 14386,44 грн., з яких 7396,64 грн. – тіло кредиту, 6989,80 грн. – нараховані відсотки.
У зв`язку з частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати пропорційно задоволеним вимогам (78,93%), що становить судовий збір в розмірі 1912,00 грн. 
Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (код ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А) заборгованість за кредитним договором №20.07.2024-100002241 від 20.07.2024 року у розмірі 14386,44 грн., з яких 7396,64 грн. – тіло кредиту, 6989,80 грн. – нараховані відсотки.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (код ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1912,00 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя          В. С. Петренко