Провадження номер 2-о/741/21/26
Єдиний унікальний номер 741/187/26

РІШЕННЯ
іменем України

16 червня 2026 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі: 
головуючого судді Крупини А.О.,
з участю секретарів судового засідання Кузьменка І.С., Богдан Н.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Носівська об`єднана територіальна громада в особі Носівської міської ради Ніжинського району Чернігівської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, 

УСТАНОВИВ:

У лютому 2026 року заявник ОСОБА_1 (надалі за текстом – ОСОБА_1 , заявник) через свого представника адвоката Яловського О.В. звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з цією заявою.
Заявлені вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника – ОСОБА_2 , який на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . 
Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в АДРЕСА_1 .
Оскільки, починаючи з 2005 року, стан здоров`я батька став суттєво погіршуватися, і той потребував стороннього догляду, заявник ОСОБА_1 став постійно проживати разом з батьком за указаною вище адресою, де проживав постійно до моменту смерті батька, при цьому здійснював за догляд за батьком, супроводжував при відвідуванні медичних закладів, вони були пов`язані спільним побутом та господарством, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. 
При зверненні заявника до нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті батька було виявлено, що ОСОБА_1 у встановлений строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а також відсутні документи, які б підтверджували факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
З огляду на це заявник вимушений звернутись до суду із заявою про встановлення даного факту, адже він позбавлений можливості встановити даний факт в іншому порядку, окрім судового.
Просив суд ухвалити рішення, яким встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі спадкодавцем – його батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини після смерті останнього за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області Крупини А.О. від 04 лютого 2026 року було відкрито окреме провадження в даній цивільній справі, призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні, викликано до суду учасників справи, копію ухвали та копію заяви з доданими до неї документами надіслано учасникам справи. Одночасно витребувано з Носівської державної нотаріальної контори Ніжинського районного нотаріального округу інформаційні довідки зі Спадкового реєстру та відомості щодо спадкової справи до майна померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17).
13 лютого 2026 року з Носівської державної нотаріальної контори до суду надійшло повідомлення про те, що за даними Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право власності на спадщину) та алфавітних книг обліку спадкових справ за період 2010 року по 2026 рік спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилася.
Період з 12 березня 2006 року по 31 грудня 2009 року неможливо перевірити, оскільки алфавітні книги обліку спадкових справ за цей час зберігаються у Державному нотаріальному архіві Чернігівської області (а.с.29).
У судовому засіданні 08 квітня 2026 року заявник ОСОБА_1 заяву підтримав повністю та просив її задовольнити з правових підстав, зазначених у ній. Зазначав, що у 2006 році змінив місце проживання з м. Ніжина на с. Ставок, переїхавши проживати до батька, що було обумовлено погіршенням стану здоров`я батька та необхідністю догляду за ним. На той час ОСОБА_1 працював у Ніжинській райспоживспілці різноробочим. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , батько заявника, помер, його мати померла іще до смерті батька, у батьків він був один, рідних братів чи сестер не має. Встановлення факту, що має юридичне значення, йому необхідне для подальшого оформлення спадкових прав після смерті батька, зокрема, на житловий будинок. 
Представник заявника адвокат Яловський О.В. заяву підтримав у повному обсязі, уважав її такою, що підлягає задоволенню, просив встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з його батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини після смерті останнього за адресою: АДРЕСА_1 .
У судовому засіданні 08 квітня 2026 року свідок сторони заявника ОСОБА_3 повідомила, що є сусідкою (проживає по АДРЕСА_2 у тому ж селі) та знайомою заявника ОСОБА_1 . Свідок підтвердила, що заявник, дійсно, починаючи з 2005 року (коли іще був живим батько), переїхав проживати до будинку батька в с. Ставок, де постійно проживав до моменту смерті батька у березні 2006 року, підтримуючи домашнє господарство, обробляючи город. Рідних братів чи сестер ОСОБА_1 не має.
У судовому засіданні 08 квітня 2026 року свідок сторони заявника ОСОБА_4 показав, що постійно мешкає у АДРЕСА_3 , та є двоюрідним дядьком заявника. Йому достовірно відомо, що ОСОБА_1 орієнтовно з 2005 року і до часу смерті постійно проживав з батьком у с. Ставок. Заявник доглядав батька, коли той хворів, разом обробляли присадибну ділянку. Також у будинку по АДРЕСА_1 зберігались речі давнього ужитку ОСОБА_1 . 
Представник Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради у судове засіданні не з`явився, 06 квітня 2026 року подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував (а.с.32).
У судовому засіданні 08 квітня 2026 року було оголошено перерву та витребувано з Державного нотаріального архіву Чернігівської області відомості щодо наявності спадкової справи майна померлого ОСОБА_2 .
27 квітня 2026 року Державний нотаріальний архів Чернігівської області повідомив, що спадкова справа до майна померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , Носівською державною нотаріальною конторою не заводилась (а.с.48).
У судове засідання сторони та їх представники не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. 
16 червня 2026 року представник заявника адвокат Яловський О.В. подав до суду заяву про розгляд справи за його та ОСОБА_1 відсутності.
Суд, заслухавши пояснення заявника, його представника, показання свідків, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
У судовому засіданні установлено, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України, починаючи з 20 лютого 2004 року значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_4 . 
Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17 травня 1972 року батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_2 (а.с.8 зв.ар.).
Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 13 березня 2006 року, підтверджується, що ОСОБА_2 (батько заявника) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7 зв. ар.).
З наявної у справі довідки Носівської міської ради від 03 вересня 2025 року № 585/10 убачається, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті був зареєстрований один (а.с.8).
Постановою державного нотаріуса Носівської державної нотаріальної контори від 27 січня 2026 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Цією постановою установлено, що ОСОБА_1 не звертався з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , а також відсутні відповідні документи, які б підтвердили факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 на момент його смерті. 
Актом від 01 лютого 2026 року, складеним за участі депутата Носівської міської ради Ніжинського району ОСОБА_5 , мешканців с. Ставок ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , підтверджено факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі своїм батьком ОСОБА_2 на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , постійно до смерті здійснював за ним догляд, був пов`язаний спільним побутом та господарством, а також після смерті здійснив його поховання та організовував поминальні обіди, здійснював догляд за спадковим майном (а.с.11 зв. ар.).
15 вересня 2025 року ОСОБА_1 було замовлено виготовлення технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , який було виготовлено КП «Носівське бюро технічної інвентаризації» Носівської міської ради, інвентаризаційна справа № 118 (а.с.12-14).
Водночас із копії свідоцтва про право власності по закону, виданого Носівською державною нотаріальною конторою 24 жовтня 1991 року, убачається, що ОСОБА_2 є спадкоємцем майна ОСОБА_6 , зокрема, житлового дерев`яного будинку з надвірними будівлями, який розташований у АДРЕСА_1 (а.с.9 -10).
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України доказами у цивільному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).
Отже, у силу вимог ст. ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. 
Отже, відносини спадкування після смерті ОСОБА_2 регулюються правилами ЦК України. 
Відповідно до ст. 1261 ЦК України заявник ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , як син.
Судом установлено, що спадкова справа до майна померлого ОСОБА_2 не заводилася.
Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 
Крім того, відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї.
Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.
У ході розгляду справи судом встановлено, що спадкоємець ОСОБА_1 фактично проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , на час смерті останнього, попри те, що був зареєстрованим у АДРЕСА_4 , що підтверджується витягом з Реєстру Носівської територіальної громади від 321 червня 2023 року.
Відомості про фактичне місце проживання заявника на день смерті його батька ОСОБА_2 , які містяться в акті про постійне проживання від 01 лютого 2026 року повністю узгоджуються з показаннями допитаних судом свідків сторони заявника, не довіряти яким у суду підстав немає. 
ОСОБА_1 дотепер зберігає правовстановлюючі документи на спадкове майно, які належали ОСОБА_2 . 
Оцінивши всі надані заявником докази в їх сукупності, а також кожен доказ окремо, суд робить висновок, що ОСОБА_1 , дійсно, на час смерті свого батька ОСОБА_2 постійно проживав разом із ним в АДРЕСА_1 .
Оскільки в заявника відсутні документи на підтвердження спільного його проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини після смерті останнього, заявник, який є спадкоємцем першої черги, позбавлений можливості оформити спадкові права на майно, яке належало померлому.
При винесенні рішення суд бере до уваги те, що встановлення факту постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, має для заявника юридичне значення, адже дозволить йому реалізувати своє право на спадкове майно після смерті батька. Заявник позбавлений можливості в іншому порядку, крім судового, встановити цей факт.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Отже, з огляду на вищезазначене, беручи до уваги всі обставини справи, докази, надані заявником та безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд робить висновок, що вимоги заяви підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 212, 259, 263, 264, 265, 273, 293, 315, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Носівська об`єднана територіальна громада в особі Носівської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.
Установити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , на час відкриття спадщини після його смерті, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_5 ;
заінтересована особа: Носівська об`єднана територіальна громада в особі Носівської міської ради, код згідно ЄДРПОУ 04061984, вул. Центральна, буд. 20, м. Носівка Ніжинського району Чернігівської області, 17100.
Дата складання повного судового рішення 16 червня 2026 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА