Справа № 632/596/26	
 	провадження №3/632/170/26	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2026 року м. Златопіль

Златопільський міськрайонний суд Харківської області у складі: судді Журавель О.О., за участю секретаря Гаврющенко П.Ю., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої – ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , - 

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №№ 623584, 623602 від 25 березня 2026 року, водій ОСОБА_1 16 лютого 2026 року о 20 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом — автомобілем Hyundai TUCSON, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Світанковій у місті Златопіль Харківської області, не врахував дорожню обстановку та не вибрав безпечну швидкість руху, унаслідок чого не впорався з керуванням та допустив зіткнення з припаркованим транспортним засобом - автомобілем Opel Insignia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічних пошкоджень. Після цього, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, він залишив місце події, порушивши вимоги пунктів 12.1 та 2.10 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за статтями 124 та 122-4 КУпАП.
У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив що 16 лютого 2026 року о 20 год.00 хв він не керував автомобілем Hyundai TUCSON, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці Світанковій у місті Златопіль Харківської області, оскільки ще з ранку передав керування іншій особі - ОСОБА_3 , який повинен був відвести його ( ОСОБА_1 ) жінку до лікарні. Саме ця особа цього дня залишила автомобіль на автостоянці у вечері і імовірно вчинила ДТП на його автомобілі. Тому прохав суд закрити провадження в справі через відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124 та 112-4 КУпАП.
Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 16 лютого 2026 року о 20 год. 00 хв. її автомобіль Opel Insignia, реєстраційний номер НОМЕР_2 стояв на автостоянці на вулиці Світанковій у місті Златопіль Харківської області, та, був пошкоджений автомобілем Hyundai TUCSON, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, водій якого припаркував автомобіль та пішов з місця ДТП. Під час ДТП вона була відсутня на місці події.
Суд, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілу ОСОБА_2 , свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Як вбачається із протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №№ 623584, 623602 від 25 березня 2026 року, водій ОСОБА_1 допустив порушення ЕПР1 №№ 623584, 623602 від 25 березня 2026 року ПДР, а саме: 16 лютого 2026 року о 20 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом — автомобілем Hyundai TUCSON, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вулиці Світанковій у місті Златопіль Харківської області (територія автостоянки), не врахував дорожню обстановку та не вибрав безпечну швидкість руху, унаслідок чого не впорався з керуванням та допустив зіткнення з припаркованим транспортним засобом - автомобілем Opel Insignia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічних пошкоджень. Після цього, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 залишив місце події.
Також у якості доказів додано: схема місця ДТП від 16 лютого 2026 року, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 16 лютого 2026 року,письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , повідомлення про запрошення до підрозділу поліції, техпаспорт на ім`я ОСОБА_1 .

Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_4 показав суду, що 16 лютого 2026 року перебував на своєму робочому місці на автостоянці, розташованій по вул. Світанковій у м. Златопіль Харківської області, де працює охоронцем. За його словами, приблизно о 20 год. 00 хв. на території зазначеної автостоянки сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Hyundai TUCSON, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіля Opel Insignia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок якої автомобіль Opel Insignia отримав механічні пошкодження. Свідок підтвердив факт настання зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, однак зазначив, що безпосередньо за кермом автомобіля Hyundai TUCSON перебувала інша особа, а не ОСОБА_1 , який, зі слів свідка, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди на території автостоянки взагалі був відсутній.

Допитаний під час судового розгляду поліцейський СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 надав суду пояснення як свідок про те, що саме він, як уповноважена службова особа, складав протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №№ 623584, 623602 від 25 березня 2026 року щодо ОСОБА_1 . Зазначені протоколи були складені ним стосовно ОСОБА_1 як власника автомобіля Hyundai TUCSON, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Свідок пояснив, що на момент складання протоколів не мав достатніх та належних доказів того, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу під час вчинення адміністративних правопорушень. При цьому він виходив з того, що у разі невстановлення особи водія відповідальність повинен нести власник транспортного засобу. Також зазначив, що діяв відповідно до вказівки керівника підрозділу.

Судом у судовому засіданні було досліджено відеозапис з камер відеоспостереження автостоянки. Зі змісту зазначеного відеозапису вбачається лише силует особи, яка залишає місце стоянки транспортного засобу, однак через недостатню якість зображення встановити зовнішність, ідентифікувати особу або достовірно визначити, що нею є ОСОБА_1 , не вбачається можливим.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відтак, тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення. Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України). 
Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника.
Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності. Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. 
Відтак, суд констатує, що протокол про адміністративне правопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься повинна ґрунтуватися на первинних доказах, зокрема на візуальних спостереженнях, фото- та відео- фіксації, поясненнях свідків тощо.
Отже, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що належними та допустимими доказами - факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Hyundai TUCSON, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у момент вчинення інкримінованих адміністративних правопорушень, а саме 16 лютого 2026 року близько 20-00 годин по вулиці Світанковій у місті Златопіль Харківської області (територія автостоянки), не доведено.
Допитані у судовому засіданні свідки підтвердили факт дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце на території автостоянки о вулиці Світанковій у місті Златопіль Харківської області, проте не підтвердили перебування ОСОБА_1 під час події за кермом автомобіля. Зокрема, свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що йому відомі обставини дорожньо-транспортної пригоди, однак безпосередньо транспортним засобом Hyundai TUCSON, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 16 лютого 2026 року керувала інша особа, а не ОСОБА_1 , якого цього дня не було на автостоянці. При цьому суд не встановив підстав ставити під сумнів достовірність показань свідка ОСОБА_4 , оскільки зазначений свідок не є заінтересованою у результатах розгляду справи особою, не перебуває у будь-яких родинних, дружніх, службових чи інших відносинах із ОСОБА_1 або потерпілою, раніше з ними не був знайомий, а тому не має особистої зацікавленості у наданні неправдивих показань чи у результатах вирішення справи. Свідок ОСОБА_6 пояснив, що протоколи про адміністративне правопорушення були складені щодо ОСОБА_1 виключно як власника транспортного засобу, при цьому на момент їх складання він не мав достатніх доказів того, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем. Досліджений судом відеозапис також не дає можливості ідентифікувати особу водія, оскільки на ньому відображено лише силует людини без можливості встановлення її особи. 
Сам по собі факт належності транспортного засобу ОСОБА_1 на праві власності не є безумовним доказом того, що саме він керував цим транспортним засобом у момент вчинення правопорушення. Жодних інших доказів, які б поза розумним сумнівом, свідчили про факт керування ОСОБА_1 16 лютого 2026 року о 20 год. 00 хв., транспортним засобом — автомобілем Hyundai TUCSON, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Світанковій у місті Златопіль Харківської області (територія автостоянки), суду не надано. 
Відтак, суд наголошує, що відсутність в справі доказів факту керування транспортним засобом особою, щодо якої складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП виключає можливість притягнення її до відповідальності, оскільки не містить необхідної для цього складової - доведення факту керування транспортним засобом за наявності дорожньо-транспортної події, що мала місце 16 лютого 2026 року о 20 год. 00 хв. по вулиці Світанковій у місті Златопіль Харківської області (територія автостоянки).
Враховуючи вищевикладене суд доходить висновку, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, представлені суду докази не є такими, що беззаперечно підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених статей 124, 122-4 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За встановлених обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч.1 ст. 284 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, враховуючи, що подія мала місце, але на даний час невстановлена особа, що керувала транспортним засобом за встановлених судом обставин. На підставі наведеного, керуючись ст. 6, 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284, ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя:	О. О. Журавель