Номер провадження: 33/813/799/26
Номер справи місцевого суду: 521/3158/24 
Головуючий у першій інстанції Кузьменко Н.Л. 
Доповідач Артеменко  І. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2026 року м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду – Артеменко І.А.,
за участю: секретаря судового засідання – Подуст Т.П.,
захисника особи, яка притягається до відповідальності,– Коюди М.А.,
представника митниці – Ревенко Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Бєлошицької Людмили Федорівни в інтересах Одеської митниці на постанову Хаджибейського районного суду м.Одеси від 23 грудня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України, -
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст протоколу про порушення митних правил
13.12.2023 відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил №1999/50000/23 за ч.1 ст.483 МК України.
За вказаним протоколом під час здійснення перевірки законності ввезення на митну територію України гуманітарної допомоги встановлено, що 05.07.2022 о 20:45 в зону митного контролю пункту пропуску «Рені – Джюрджюлєшть» відділу митного оформлення № 2 митного поста «Рені» Одеської митниці по смузі руху «червоний коридор» в напрямку з Молдови до України заїхав транспортний засіб марки «ДЖИП ГРАНД ЧЕРОКИ», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням громадянки України ОСОБА_1 , яка переміщувала гуманітарну допомогу, а саме: транспортний засіб марки «ДЖИП ГРАНД ЧЕРОКИ», VIN НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Болгарія.
Відповідно до декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 05.07.2022 № UA500380/2023/0668, відправником являється Рижова Елеонора, а отримувачем – військова частина НОМЕР_3 - ОСОБА_2 
09.11.2023 Одеською митницею отримано лист Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Державної митної служби України від 09.11.2023 № 20/20-02-01/7/1222 (вх. Одеської митниці від 04.11.2023 № 27172/4) щодо проведення перевірки законності ввезення на митну територію України гуманітарної допомоги. Цим листом повідомлено, що на адресу військової частини НОМЕР_3 транспортний засіб марки ДЖИП ГРАНД ЧЕРОКИ, VIN 1J4GLN8743W597380, державний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Болгарія, який перетинав митний кордон України в якості гуманітарної допомоги, не надходив.
За позицією митниці, громадянкою України ОСОБА_1 було вчинено дії, спрямовані на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання до митного органу як підставу для переміщення товару документів, які містять неправдиві відомості щодо одержувача гуманітарної допомоги. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення 
Постановою Хаджибейського районного суду м.Одеси від 23.12.2025 провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.
Закриваючи провадження у справі, суд виходив з того, що транспортний засіб «ДЖИП ГРАНД ЧЕРОКИ», державний номер НОМЕР_1 , який ввозився на митну територію України в якості гуманітарної допомоги, 18.12.2025 був переданий за цільовим призначенням та перебуває у використанні іншої військової частини - НОМЕР_4 , тобто умови, за яких було ввезено автомобіль та фактична мета його ввезення у даному випадку дотримані, а автомобіль передано виключно у межах надання військово-транспортної гуманітарної допомоги для потреб Збройних сил України. Відомостей про те, що даний автомобіль до моменту передачі використовувався для інших цілей, не пов`язаних із захистом країни від збройної агресії, або доказів, що даний автомобіль реєструвався на цивільний облік, або використовувався у цивільному обігу чи був ввезений особою для власного збагачення, матеріали справи не містять та суду не надані.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги та відзиву на неї
В апеляційній скарзі представник митниці ставить питання про скасування постанови Хаджибейського районного суду м.Одеси від 23.12.2025, прийняття нової постанови, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100% вартості безпосереднього предмету правопорушення, з конфіскацією цих товарів.
В обґрунтування скарги представник послалась на те, що:
-оскаржувану постанову винесено всупереч вимог ст.245 КУпАП та ст.486 МК України про повне, всебічне, об`єктивне з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом, а також без належного урахування характеру вчиненого правопорушення;
-судом не враховано лист ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.09.2024, яким підтверджено, що транспортний засіб «ДЖИП ГРАНД ЧЕРОКИ», державний номер НОМЕР_1 , в Уніфіковану електронно-облікову систему зареєстрованих транспортних засобів ЗСУ у відділі військової інспекції безпеки дорожнього руху Південного ТУ Військової служби правопорядку не вносився, технічний талон на вказаний транспортний засіб не видавався;
- вказана справа перебувала на розгляді суду з 2024 року, однак особою, яка притягається до відповідальності, було надано документи, які нібито підтверджують передачу вказаного автомобіля в якості гуманітарної допомоги, за декілька днів до розгляду справи, а саме – 18.12.2025;
- ОСОБА_1 не було надано жодних доказів того, що отримувач гуманітарної допомоги ОСОБА_2 відмовився від отримання транспортного засобу, а також доказів використання даного автомобіля для потреб ЗСУ протягом його перебування на території України;
- автомобіль було передано іншому отримувачу ВЧ НОМЕР_4 , на відміну від зазначеної у Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 05.07.2023 – ВЧ НОМЕР_3 . 
- ОСОБА_1 вчинено правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України, що підтверджено матеріалами справи.
У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Коюда М.А. просив суд відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення. Зокрема, звернута увага суду на пропуск строку апеляційного оскарження. Також, серед іншого, зазначено, що факт передачі транспортного засобу ОСОБА_1 вч НОМЕР_3 в особі військовослужбовця ОСОБА_2 підтверджено наявними матеріалами справи. На момент складення протоколу відсутні підстави для його складання, оскільки лист Департаменту внутрішнього аудиту МОУ від 20.10.2023 не містить жодного посилання про стан отримання гуманітарної допомоги, транспортних засобів військовою частиною НОМЕР_3 , в матеріалах справи відсутні додатки до листа. Також лист Департаменту боротьби з контрабандою та порушення митних правил ДСУ від 09.11.2022 не містить будь-яких відомостей про проведення перевірки саме вч НОМЕР_3 . В діях ОСОБА_1 відсутні ознаки та склад правопорушення. Зокрема в її діях відсутній умисел, оскільки, 05.07.2022 ОСОБА_1 , здійснивши митне оформлення транспортного засобу та передавши його на користь військової частини НОМЕР_3 , в інтересах якої діяв ОСОБА_2 , одразу перетнула кордон України, виїхавши в сторону Молдови, що виключає ї особистий намір використання транспортного засобу в особистих цілях, або подальшого продажу для отримання вигоди. Більш того, вказаний транспортний засіб не було зареєстровано в Україні та відповідно не використовувався в цивільних правовідносинах. 18.12.2025 у зв`язку з відмовою ОСОБА_2 від транспортного засобу (після численних спроб ОСОБА_3 спонукати ОСОБА_4 завершити належне оформлення, реєстрацію транспортного засобу та надання відповідного підтвердження від військової частини, у грудні 2025 залишив транспортний засіб на території СТО у м.Одесі у неробочому стані, про що повідомив ОСОБА_1 ) та зверненням ВЧ НОМЕР_4 , вказаний транспортний засіб за актом приймання-передачі передано на користь останньої. Отже, під час перебування на території України вказаний транспортний засіб відповідав меті ввезення в якості гуманітарної допомоги та використовувався в якості гуманітарної допомоги для задоволення потреб ЗСУ для підтримання обороноздатності держави. 
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Одеської митниці підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги, захисник Коюда М.А. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її необґрунтованість та законність оскаржуваного судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника митниці, особу, яка притягається до відповідальності, та захисника в її інтересах, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про залишення скарги без задоволення, з огляду на таке.

Мотиви апеляційного суду
Порядок провадження у справах про порушення митних правил встановлений розділом ХІХ Митного кодексу України.
Згідно зі ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у ст.508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.
Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Згідно зі ст.494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це може бути митна декларація.
У даній справі ОСОБА_1 ставиться в провину те, що вона в якості підстави для переміщення через митний кордон України гуманітарної допомоги у вигляді транспортного засобу на адресу військової частини, надала митному органу документи (МД про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою), які містять неправдиві дані стосовно одержувача гуманітарної допомоги.
За даним фактом 13.12.2023 відносно ОСОБА_1 складено протокол № 1999/50000/23 про порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України.
За диспозицією ч.1 ст.483 МК України відповідальність за вказаною статтею настає у разі переміщення або дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, та його митної вартості.
Виходячи зі змісту ч.1 ст.483 МК України, склад цього правопорушення полягає саме в умисному переміщенні товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом, зокрема надання як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, є охоронюваний МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, є переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, зокрема щодо одержувача товарів. Тобто розуміється активна поведінка (вчинок) особи.
Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України або вивезти за межі території України з порушенням встановленого порядку, тобто вказане правопорушення є навмисним.
Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03.06.2005).
Документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо не відповідають дійсності (постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» за №8 від 03.06.2005).
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 №174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану», яка діяла на час ввезення транспортного засобу на митну територію України, передбачено, що на період дії воєнного стану пропуск через митний кордон України гуманітарної допомоги здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання в паперовій або електронній формі декларації, заповненої особою, що перевозить відповідний товар, за формою визначеною вказаною постановою Кабінету Міністрів України, без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Судом встановлено, що 05.07.2022 на митну територію України гр. України ОСОБА_1 було ввезено транспортний засіб «ДЖИП ГРАНД ЧЕРОКИ», VIN НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Болгарія, отримувачем якого в графі 6 «Отримувач» декларації зазначено військову частину НОМЕР_3 , а в графі 7 «Фактичне місце призначення розвантаження вантажу» - військова частина НОМЕР_3 ОСОБА_2 .
До декларації, серед іншого, додано копії:
- звернення командира військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_5 до начальника Одеського митного поста «Орлівка», в якому командування військової частини просить начальника Одеського митного поста «Орлівка» про сприяння в оформленні документів на автомобіль «ДЖИП ГРАНД ЧЕРОКИ». Зазначено, що автомобіль планується до постановки на облік військової частини для подальшого виконання бойових завдань (а.с.11). Слід зазначити, що факт вказаного звернення матеріалами справи не спростовано;
- заяви ОСОБА_1 від 05.07.2022 , в якій зазначено, що вона передає свій автомобіль «ДЖИП ГРАНД ЧЕРОКИ», VIN НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1 , безкоштовно на потреби Військової частини НОМЕР_3 (помилково зазначено НОМЕР_5 ) солдату стрільцю - помічнику гранатометника ОСОБА_2 у використання. Претензій на відшкодування даного авто не має (а.с.9);
- довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_2 (а.с.12);
- посвідчення військовослужбовця вч НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_2 (а.с.14);
- дозволу на тимчасове переміщення транспортного засобу «ДЖИП ГРАНД ЧЕРОКИ», VIN НОМЕР_2 , власником якого зазначена ОСОБА_6 (а.с.13);
- паспорту громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_3 (а.с.8).
З копії акту приймання-передачі транспортного засобу від 05.07.2022 вбачається, що ОСОБА_1 передала, а стрілець- помічник гранатометника Військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_2 прийняв транспортний засіб марки «ДЖИП ГРАНД ЧЕРОКИ», VIN НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Болгарія. Як зазначено в акті місце складання акту - відділ митного оформлення №2 митного поста «Рені» (а.с.44).
З копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_1 вбачається наявність штампів про перетин кордону України від 05.07.2022 на в`їзд та на виїзд з України (а.с.45-46).
09.11.2023 Одеською митницею отримано лист Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Державної митної служби України від 09.11.2023 № 20/20-02-01/7/1222 (вх. Одеської митниці від 09.11.2023 № 27172/4) щодо проведення перевірки законності ввезення на митну територію України гуманітарної допомоги. Як зазначено у протоколі про порушення митних правил, цим листом Одеську митницю повідомлено, що згідно з листом Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України від 20.10.2023 №234/3252, на адресу військової частини НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) товар: транспортний засіб марки «ДЖИП ГРАНД ЧЕРОКИ VIN 1J4GLN8743W597380, державний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Болгарія, який перетинав митний кордон України в якості гуманітарної допомоги, не надходив. При цьому з вказаних листів вбачається наявність додатків. Зокрема, до листа Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Державної митної служби України від 09.11.2023 зазначено про наявність додатку на 63 аркушах, а до листа Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України від 20.10.2023 додаток в електронному вигляді.
Разом з тим, у вказаних листах не згадується військова частина НОМЕР_3 та автомобіль «ДЖИП ГРАНД ЧЕРОКИ», VIN НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1 , та не додано зазначених в них додатків (а.с.4,5).
Надана представником митниці суду апеляційної інстанції інформація щодо отримання військовими частинами окремих транспортних засобів в формі таблиці не приймається судом до уваги, з огляду на відсутність належного оформлення та відсутність підтвердження, що саме цей документ є частиною згаданого додатку до листів. Отже, у розумінні процесуального законодавства наданий суду документ ні є належним доказом у справі.
З матеріалів справи вбачається, що листом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.09.2024 повідомлено Одеську митницю, що транспортний засіб «ДЖИП ГРАНД ЧЕРОКИ», державний номер НОМЕР_1 , в Уніфіковану електронно-облікову систему зареєстрованих транспортних засобів ЗСУ у відділі військової інспекції безпеки дорожнього руху Південного ТУ Військової служби правопорядку не вносився, технічний талон на вказаний транспортний засіб не видавався (а.с.69).
Разом з тим, заслуговують на увагу заперечення сторони захисту, що вказаний лист не містить інформації щодо обліку транспортного засобу саме військовою частиною НОМЕР_3 , від якої взагалі відсутні відомості про вказаний транспортний засіб.
З копії копію листа начальника РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях від 08.05.2024 вбачається, що за відомостями Єдиного державного реєстру транспортних засобів інформація про реєстрацію, перереєстрацію транспортного засобу марки «ГРАНД ЧЕРОКИ», VIN НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Болгарія, відсутня (а.с.52).
17.10.2025 командир військової частини НОМЕР_4 звернувся до ОСОБА_1 про надання безоплатно та безповоротно благодійної допомоги у виді легкового автомобіля «ДЖИП ГРАНД ЧЕРОКИ», VIN НОМЕР_2 , з метою забезпечення потреб військової частини, залученої до виконання бойових завдань на сході України (а.с.120).
З копії акту безоплатного приймання-передачі благодійної допомоги від 18.12.2025 вбачається, що ОСОБА_1 передала транспортний засіб «ДЖИП ГРАНД ЧЕРОКИ», VIN НОМЕР_2 військовій частині НОМЕР_4 в особі командира вказаної військової частини підполковника ОСОБА_7 . Вказаний акт містить підписи ОСОБА_1 та командира ВЧ НОМЕР_7 ОСОБА_8 , який скріплений печаткою військової частини (а.с.117-119). Транспортний засіб віднесено до ІІ категорії, технічно справний та придатний до подальшої експлуатації прийнятий військовою частиною за актом приймання-передачі основних засобів (а.с.118-119).
Відтак, матеріалами справи підтверджено, що транспортний засіб, ввезений ОСОБА_1 05.07.2022 на митну територію України в якості гуманітарної допомоги, в той же день (05.07.2022) було передано за належністю військовій частині НОМЕР_3 в особі військовослужбовця ОСОБА_2 , зазначеному у декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, від 05.07.2022, що підтверджується копіями акту приймання-передачі від 05.07.2022, заяви ОСОБА_1 від 05.07.2022, посвідчення військовослужбовця від 23.03.2022.
Суд апеляційної інстанції приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 , що, здійснивши митне оформлення вказаного транспортного засобу, вона одразу на митному пості передала його на користь військової частини НОМЕР_3 військовослужбовцю вказаної частини ОСОБА_2 на підставі акту приймання-передачі. При цьому, ОСОБА_2 пред`явив їй своє посвідчення, копія якого міститься в матеріалах справи. Після цього, ОСОБА_1 одразу перетнула кордон України, виїхавши за її межі, будучі впевненою, що вона виконала свій обов`язок. Однак, отримавши згодом повідомлення від митниці про виклик у зв`язку із проведенням перевірки по факту передачі гуманітарної допомоги, ОСОБА_1 зв`язалась в телефонному режимі з ОСОБА_2 для з`ясування обставин, на що останній підтвердив використання авто за належністю на передовій, але доказів його оформлення саме військовою частиною НОМЕР_3 їй надано не було. Згодом ОСОБА_2 повідомив про несправність автомобіля та залишення його на станції техобслуговування. Вказаний автомобіль ОСОБА_1 було відремонтовано за власні кошти (здійснена заміна двигуна) та передано безоплатно іншій військовій частині за їх зверненням, а саме вч НОМЕР_7 .
Оцінюючи надані суду пояснення в сукупності з іншими доказами, наявними в матеріалах справи, апеляційний суд вважає дії ОСОБА_1 (як декларанта гуманітарної допомоги) добросовісними, оскільки на момент перетину кордону вона мала документальне підтвердження від військової частини НОМЕР_3 про потребу у вказаному автомобілі та, маючи намір передати авто саме цій частині, що підтверджується власною заявою від 05.07.2022, здійснила його передачу військовослужбовцю цієї ж частини. Подальша зміна фактичного отримувача була обставиною, яка виникла після завершення процедури декларування. При цьому, слід зазначити, що ця дія була спрямована на виконання суті гуманітарної допомоги при обставинах, що склалися, а не на приховування товару від митного контролю. Отже, на момент подання декларації відомості про первинного отримувача були актуальними та підтвердженими, а подальша зміна обставин не може ретроспективно свідчити про неправдивість відомостей щодо одержувача гуманітарної допомоги, зазначених у митній декларації.
Варто зазначити, що з 24.02.2022 Указом Президента України в Україні введено воєнний стан. В той час Збройні Сили України гостро потребували в засобах пересування. З огляду на те, що обставини мали місце у липні 2022 року, тобто в запеклих умовах воєнного стану, зумовленого військовою агресією російської федерації проти України, військові Збройних сил України оперативно потребували транспортних засобів підвищеної прохідності для виконання бойових завдань.
Аналіз наведеного, свідчить, що ОСОБА_1 перемістила транспортний засіб на митну територію України суворо за цільовим призначенням, вказавши у митній декларації отримувача на підставі офіційного звернення військової частини НОМЕР_3 та фактично передавши авто військовослужбовцю вказаної військової частини, якого вона також зазначила в цій же декларації. Подальше недотримання порядку постановки транспортного засобу на облік не спростовує достовірності даних, зазначених ОСОБА_1 у митній декларації на момент її подання. Крім того, той факт, що в кінцевому результаті набувачем гуманітарної допомоги у даному випадку виявилась інша військова частина, додатково свідчить про те, що транспортний засіб передано для потреб Збройних сил України у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, тобто автомобіль використаний за цільовим призначенням. Відомостей про те, що даний автомобіль на території України використовувався для інших цілей, не пов`язаних із захистом країни від збройної агресії, або доказів, що даний автомобіль реєструвався на цивільний облік, або використовувався у цивільному обігу чи був ввезений особою для власного збагачення, матеріали справи не містять та суду не надані.
Передача ОСОБА_1 автомобіля іншій військовій частині (аніж та, що була первинно вказана в декларації) може свідчити про певне порушення процедури зміни отримувача гуманітарної допомоги, проте сам факт передачі транспортного засобу для потреб Збройних Сил України є доведеним та беззаперечним. Таким чином, цільове призначення ввезеного майна було повністю дотримано, що виключає наявність в діях ОСОБА_1 умислу на вчинення інкримінованого правопорушення. ОСОБА_1 виконала свій обов`язок та передала в якості безоплатної безповоротної благодійної (гуманітарної) допомоги ввезений нею транспортний засіб. Жодних відомостей про те, що вона умисно подала митному органу недостовірні відомості щодо отримувача товару суду не надано. Не здобуто таких і під час апеляційного розгляду справи.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України. 
В сенсі положень ст.8 МК України одним із основних принципів здійснення митної справи є законність та презумпція невинуватості. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення (ст. 251 КУпАП).
Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п.2 ст.6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.
Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
За правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд констатує, що в даній справі митним органом не було доведено поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, а тому постанова суду першої інстанції про закриття провадження у справі за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, є законною та обґрунтованою.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Зібрані митним органом докази не відповідають критеріям належності та достатності, а тому не можуть «поза розумним сумнівом» підтверджувати беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено. Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. 
Посилання сторони захисту на пропуск митницею строку на апеляційне оскарження спростовується матеріалами справи. Так, оскаржувана постанова суду ухвалена судом 23.12.2025, а апеляційна скарга подана на електронну пошту суду 29.12.2025, тобто в межах строку, встановленого ст.294 КУпАП (а.с.125-131). При цьому, апеляційна скарга підписана уповноваженою особою митниці 29.12.2025, що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису (а.с.131).
Відповідно до положень п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а тому не вбачає підстав для її скасування.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу представника Бєлошицької Людмили Федорівни в інтересах Одеської митниці – залишити без задоволення.
Постанову Хаджибейського районного суду м.Одеси від 23 грудня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України- залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя           І.А.Артеменко