Справа №592/15462/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Онайко Р.А.	
Номер провадження 33/816/1223/26 	Суддя-доповідач Янголь Є. В. 	
Категорія  483 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Янголь Є.В.,

за участю захисника Хурсенка С.О. та представника митного органу Ворушила М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Хурсенка Сергія Олександровича на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.04.2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.04.2026 року, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 72042,71 грн, за те, що він вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника (продавця) та одержувача (покупця), чим порушив митні правила, передбачені ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.
Судом першої інстанції встановлено, що 16.10.2024 о 05:33 ОСОБА_1 через пункт пропуску «Угринів Долгобичув» митного поста «Угринів» Львівської митниці, згідно документу контролю доставки, а саме електронної митної декларації (ЕМД) ІМЕЕ №24UA805020008533U0 ввіз на митну територію України товар, а саме: легковий автомобіль RENAULT MEGANE, номер кузова НОМЕР_2 вартістю 500 євро (22461,60 грн) з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення документів (договір купівлі-продажу від 06.08.2024 №б/н), що містять неправдиві відомості щодо відправника (продавця) та одержувача (покупця). 
Також, 17.12.2024 о 14:28 ОСОБА_1 через пункт пропуску «Устилуг-Зосин» митного поста «Устилуг» Волинської митниці ввіз на митну територію України товар, а саме: легковий автомобіль KIA SPORTAGE, номер кузова НОМЕР_3 вартістю 1 300 євро (56948,32 грн) з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення документів (договір купівлі-продажу від 11.12.2024 №б/н), що містять неправдиві відомості щодо відправника (продавця) та одержувача (покупця). 
До того ж, 05.02.2025 о 04:43 ОСОБА_1 через пункт пропуску «Устилуг-Зосин» митного поста «Устилуг» Волинської митниці, згідно документу контролю доставки, a саме електронної митної декларації (ЕМД) IMEE № 25UA805020000417U2 ввіз на митну територію України товар, а саме: легковий автомобіль VOLKSWAGEN GOLF, номер кузова НОМЕР_4 , вартістю 1500 євро (64675,50 грн) з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення документів (договір купівлі-продажу від 15.01.2025 №б/н), що містять неправдиві відомості щодо відправника (продавця) та одержувача (покупця).
З досліджених доказів судом першої інстанції встановлено, що продавцями зазначених автомобілів є громадяни Федеративної Республіки Німеччина, а покупцем - ОСОБА_1 . Однак, під час ввезення на митну територію України, ОСОБА_1 до митного органу надано договори купівлі-продажу, відповідно до яких продавцем є ОСОБА_1 , а покупцями інші громадяни України, що не відповідає дійсності, так як згідно документів, наданих митними органами Литовської Республіки, зазначені автомобілі були реалізовані ОСОБА_1 громадянами Федеративної Республіки Німеччина.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, захисник Хурсенко С.О. подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.04.2026 року відносно ОСОБА_1 , та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що в протоколах не зазначено, які саме неправдиві дані містить документ купівлі-продажу б/н.
Зазначає, що відповідно до супровідного листа 1.50Mr/20-05/3BE-33633 від 10.06.2025 року з Литовської Республіки в додатках надійшли копії документів, які інспектор митниці не мав права завіряти, оскільки оригінали йому не надавались і вказані копії ним не створювались. Таким чином, додатки до супровідного листа не засвідчені у встановленому порядку, а отже вони надані до суду з порушенням порядку, встановленого законом.
До того ж, з матеріалів справи не вбачається, які саме документи надійшли разом із супровідним листом з Литовської Республіки, а які були отримані самостійно інспектором Сумської митниці шляхом вивчення матеріалів доданих до митної декларації 24UA805020008610U0 від 17.10.2024.
Стверджує, що жоден з документів, наданих в Сумську митницю з Литовської Республіки не підтверджує факту купівлі-продажу транспортного засобу. До того ж, суд першої інстанції, дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу.
Зважаючи на зазначені доводи, апелянт вважає, що висновок суду про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил є незаконним.

Позиція учасників судового провадження.

У судовому засіданні захисник Хурсенко С.О. скаргу підтримав із мотивів, зазначених у ній. Представник митного органу заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Мотиви апеляційного суду

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Згідно зі статтею 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
За змістом статей 245 КУпАП та 486 МК України завданням у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею 489 МК України установлено, що при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення в межах поданої захисником апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, суддею суду першої інстанції було встановлено з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів, які детально були описані в зазначеній постанові. 
Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку і обставин, за яких можливо було б дійти висновку про їх неналежність чи недопустимість, апеляційним судом не встановлено.
Доводи апелянта про те, що в протоколі прямо не зазначено, які саме неправдиві дані містить документ купівлі-продажу б/н, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються змістом безпосередньо самих протоколів.
У протоколі №0063/UA805000/2025 зазначено, що під час ввезення на митну територію України, ОСОБА_1 до митного органу надано договір купівлі-продажу від 06.08.2024 №б/н, відповідно до якого продавець TARAS HRUSHKA, PFARRER-NIEWIND-STR.20A, 59395 OLFEN, продав автомобіль марки RENAULT MEGANE, номер кузова НОМЕР_2 ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) АДРЕСА_2 , що насправді не відповідає дійсності. Згідно з документами, що надані митними органами Литовської Республіки, зазначений автомобіль був проданий ОСОБА_1 громадянином Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_4 , АДРЕСА_3 .
У протоколі № 0064/ НОМЕР_5 /2025 зазначено, що під час ввезення на митну територію України, ОСОБА_1 до митного органу надано договір купівлі-продажу від 11.12.2024 №б/н, відповідно до якого продавець TARAS HRUSHKA, 48531, NORDNORN SANDORNSTRASSE 14, продав автомобіль марки KIA SPORTAGE, номер кузова НОМЕР_3 ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) АДРЕСА_2 , що насправді не відповідає дійсності. Згідно з документами, що надані митними органами Литовської Республіки, зазначений автомобіль був проданий ОСОБА_1 громадянином АДРЕСА_4 .
Також, у протоколі № 0065/UA805000/2025 зазначено, що під час ввезення на митну територію України, ОСОБА_1 до митного органу надано договір купівлі-продажу від 15.01.2025 №б/н, відповідно до якого продавець TARAS HRUSHKA, BRAAMER STRABE 86, 59071 HAMM продав автомобіль марки VOLKSWAGEN GOLF, номер кузова НОМЕР_4 ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), АДРЕСА_5 , що насправді не відповідає дійсності. Згідно з документами, що надані митними органами Литовської Республіки, зазначений автомобіль був проданий ОСОБА_1 громадянином АДРЕСА_6 .
Щодо доводів апелянта про те, що відповідно до супровідного листа 1.50Mr/20-05/3BE-33633 від 10.06.2025 з Литовської Республіки в додатках надійшли копії документів й інспектор митниці не мав права їх завіряти, оскільки оригінали йому не надавались і вказані копії ним не створювались, тож додатки до супровідного листа не засвідчені у встановленому порядку, а отже вони надані до суду з порушенням порядку, встановленого законом, а також з наданих до суду матеріалів не вбачається які саме копії документів надійшли разом з листом 1.50Mr/20-05/3BE-33633 від 10.06.2025 з Литовської Республіки, то апеляційний суд відхиляє вказане, оскільки зазначені документи вважає належними і допустимими доказами, бо вони отримані Сумською митницею Державної митної служби України від митних органів Литовської Республіки на підставі Протоколу ІІ про взаємну адміністративну допомогу в митних справах до угоди про асоціацію між Україною з однієї сторони та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, який ратифіковано Україною 16.09.2014, мають офіційний переклад, підстави не довіряти долученим доказам у суду відсутні.
Твердження апелянта про те, що жоден з документів, наданих в Сумську митницю з Литовської Республіки не підтверджує факту купівлі-продажу транспортного засобу, у зв`язку з чим ОСОБА_1 не можна вважати власником транспортного засобу спростовується наявними у справі доказами в яких зазначено, що, автомобіль Renault Megane, номер кузова НОМЕР_2 , відповідно до договору купівлі-продажу від 06.08.2024 №б/н, ОСОБА_1 придбав у громадянина Німеччини. Даний т\з був зареєстрований в AT «Регітра» та отримав тимчасову реєстрацію у республіці Литва, реєстраційний номер НОМЕР_6 , що підтверджується заявкою №22284212 про надання послуги з реєстрації транспортного засобу, витягом з даних про обробку заявки, Декларацією про придбання транспортного засобу №329651810 та тимчасовим реєстраційним талоном на транспортний засіб від 23.09.2024 №22284212. Тобто напередодні ввезення в Україну зазначеного т\з, на нього було отримано тимчасовий реєстраційний номер у Литовській Республіці на ім`я ОСОБА_1 із зазначенням попереднього власника - громадянина Німеччини.
Щодо інших транспортних засобів, таких як ОСОБА_7 та Volkswagen Golf, то факт купівлі-продажу транспортного засобу та те, що ОСОБА_1 є власником зазначених автомобілів підтверджується аналогічними доказами, які додані до кожного протоколу відповідно та містяться в матеріалах справи.
Інших доводів, за яких можливо було б дійти висновку про безпідставність складання відносно ОСОБА_1 протоколу та незаконність притягнення останнього до відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, апелянтом не наведено і під час апеляційного перегляду даної справи таких обставин встановлено не було.
Апеляційний суд, переглянувши справу в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України було встановлено суддею суду першої інстанції за результатом повного, всебічно та об`єктивно розгляду справи, з врахуванням належних та допустимих доказів, з наданням їм правової оцінки, і обставин, за яких справа підлягала б закриттю за відсутністю в діях останнього складу вказаного адміністративного правопорушення, не встановлено.
Під час розгляду справи не було встановлено неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення статей 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому на підставі пункту 1 частини 7 статі 294 КУпАП вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП України,

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. ст. 483 МК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Хурсенка Сергія Олександровича на цю постанову - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя Сумського апеляційного суду	Янголь Є. В.