ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/4227/25	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Лічман Л.В.,
судді Богатир К.В., Павленко Н.А., 
секретар судового засідання Пелешок Т.С.,
за участю представників учасників справи: 
від прокуратури: Тунік В.М.,
від позивача: Сметанюк І.М.,
від відповідача: Бойко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Керівника Київської окружної прокуратури міста Одеси
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.03.2026 р. про призначення експертизи, постановлену суддею Волковим Р.В., 
у справі № 916/4227/25
за позовом Керівника Київської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Департаменту комунальної власності Одеської міської ради 
до Громадської організації ,,Ветерани десантних військ ,,Союз десантників Одеси” 
про розірвання договору та зобов`язання вчинити певні дії,
встановив:
Керівник Київської окружної прокуратури міста Одеси (далі – Прокурор) в інтересах держави в особі Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (далі – Департамент) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Громадської організації ,,Ветерани десантних військ ,,Союз десантників Одеси” (далі – ГО ,,Ветерани десантних військ ,,Союз десантників Одеси”), в якому просить:
- достроково розірвати договір оренди нежилого приміщення № 1/15 від 12.03.2015 р., наразі укладений між Департаментом та ГО ,,Ветерани десантних військ ,,Союз десантників Одеси” щодо нежитлової будівлі загальною площею 324,4 кв.м, розташованої за адресою: м. Одеса, просп. Свободи, 119;
- зобов`язати ГО ,,Ветерани десантних військ ,,Союз десантників Одеси” повернути Департаменту нежитлову будівлю загальною площею 324,4 кв.м, розташовану за адресою: м. Одеса, просп. Свободи, 119, у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому її одержано в оренду, шляхом підписання акту приймання-передачі.
За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 28.10.2025 р. відкрито провадження у справі № 916/4227/25.
09.12.2025 р. відповідач подав до суду клопотання про призначення комплексної судової будівельно-технічної та інженерно-геологічної експертизи, на вирішення якої просив поставити наступні питання:
- яка технічна причина пошкоджень будівлі за адресою: м. Одеса, просп. Свободи, 119;
- чи відбувається руйнування берегового схилу за адресою: м. Одеса, просп. Свободи, 119 та які його причини;
- який вплив має руйнування берегового схилу на будівлю, розташовану за адресою: м. Одеса, просп. Свободи, 119;
- чи є технічна можливість здійснити ремонт будівлі за адресою: м. Одеса, просп. Свободи, 119 за умови продовження руйнування схилу, на якому вона розташована;
- чи зберігатиме цілісність будівля за адресою: м. Одеса, просп. Свободи, 119 після проведення її ремонту за умови продовження руйнування схилу, на якому вона розташована;
- які заходи слід вжити для усунення причин руйнування та відновлення берегового схилу за адресою: м. Одеса, просп. Свободи, 119.
В обґрунтування клопотання зазначено, що ГО ,,Ветерани десантних військ ,,Союз десантників Одеси” отримано висновок експерта Клименка Є.В. про технічний стан будівельних конструкцій та в цілому будинку, розташованого по просп. Свободи, 119 у м. Одесі, з рекомендаціями щодо його подальшої експлуатації. Водночас вказаний висновок не є висновком експерта у розумінні ст.ст.98,101 ГПК України, адже експерт не попереджений про кримінальну відповідальність. 
Відповідач стверджує, що до предмету доказування у даній справі входять наступні факти та обставини: наявність або відсутність руйнування орендованого об`єкта; причини такого руйнування; наявність або відсутність зсуву берегового схилу; технічна можливість утримувати будівлю в належному стані, враховуючи продовження руйнування схилу, на якому вона розташована; можливість зберігання цілісності будівлі після проведення її ремонту за умови продовження руйнування схилу, на якому вона розташована. Втім, на переконання відповідача, оскільки ні суд, ні учасники справи не володіють необхідними спеціальними знаннями у необхідній сфері, є потреба у призначенні комплексної судової будівельно-технічної та інженерно-геологічної експертизи.
Протокольною ухвалою від 14.01.2026 р. місцевий господарський суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про призначення експертизи з огляду на його недостатню обґрунтованість.
24.02.2026 р. відповідач повторно подав клопотання про призначення комплексної судової будівельно-технічної та інженерно-геологічної експертизи з тими ж питаннями. 
Повторне клопотання додатково аргументовано незгодою з позицією Прокурора щодо того, що ризик випадкового знищення чи пошкодження майна несе лише громадська організація, адже майно руйнується не через випадковість, а внаслідок невиконання уповноваженими органами місцевого самоврядування своїх повноважень по укріпленню схилів. 
На думку ГО ,,Ветерани десантних військ ,,Союз десантників Одеси”, на неї не можуть бути покладена відповідальність за пошкодження орендованого майна у вигляді розірвання договору, особливо враховуючи той факт, що відповідач належним чином виконує свої обов`язки за договором, у т.ч. сплачує орендну плату, проводив ремонт та здійснив страхування майна. 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.03.2026 р. у справі № 916/4227/25 (суддя Волков Р.В.) клопотання відповідача про призначення експертизи задоволено частково; призначено у справі № 916/4227/25 судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: яка технічна причина пошкоджень будівлі за адресою: м. Одеса, просп. Свободи, 119; чи відбувається руйнування берегового схилу за адресою: м. Одеса, просп. Свободи, 119 та які його причини; який вплив має руйнування берегового схилу на будівлю, розташовану за адресою: м. Одеса, просп. Свободи, 119; чи є технічна можливість здійснити ремонт будівлі за адресою: м. Одеса, просп. Свободи, 119 за умови продовження руйнування схилу, на якому вона розташована; чи зберігатиме цілісність будівля за адресою: м. Одеса, просп. Свободи, 119 після проведення її ремонту за умови продовження руйнування схилу, на якому вона розташована; які заходи слід вжити для усунення причин руйнування та відновлення берегового схилу за адресою: м. Одеса, просп. Свободи, 119; доручено проведення судової будівельно-технічної експертизи Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; оплату вартості експертизи покласти на відповідача; провадження у справі № 916/4227/25 зупинено до закінчення проведення експертизи та повернення матеріалів справи до Господарського суду Одеської області.
Ухвала мотивована тим, що у даній справі ГО ,,Ветерани десантних військ ,,Союз десантників Одеси” прагне довести відсутність своєї вини у процесі руйнування орендованої ним будівлі через безперервний зсув ґрунту, який зафіксовано Департаментом та КП ОМР ,,Узбережжя міста Одеси” в актах обстеження будівлі від 29.06.2023 р., від 07.07.2023 р., від 22.09.2025 р. 
Встановлення наявності або ж відсутності вини відповідача у руйнуванні об`єкта оренди стане можливим за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, під час якої мають бути досліджені причини руйнування будівлі та їх пов`язаність з руйнуванням берегового схилу (зсувом ґрунту), для чого потрібні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право. Вирішення судом самостійно зазначених питань лише на підставі аналізу відповідних доводів учасників справи та норм законодавства без проведення судової експертизи є неможливим.
Крім того, місцевий господарський суд вказав, що слушними є доводи, викладені у повторному клопотанні про призначення експертизи, які стосуються незгоди з позицією прокурора у питанні тлумачення умови договору щодо ризику випадкового знищення чи пошкодження майна.
Часткове задоволення клопотання відповідача обґрунтовано тим, що, проаналізувавши положення Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та відомості, які містяться на офіційному сайті Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, суд першої інстанції не виявив такого виду (підвиду) експертизи як інженерно-геологічна, тому дійшов висновку про те, що запропоновані представником відповідача питання охоплюються будівельно-технічною експертизою, яку і слід призначити у даній справі. 
Не погодившись з постановленою ухвалою, Прокурор звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить: ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.03.2026 р. про призначення судової будівельно-технічної експертизи у справі № 916/4227/25 скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; стягнути з відповідача на користь Одеської обласної прокуратури судовий збір, сплачений за подання до суду апеляційної скарги.
В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що:
- до матеріалів справи долучено висновок експерта Клименка Є.В. про технічний стан будівельних конструкцій та в цілому будинку, розташованого по проспекту Свободи, 119 в м. Одесі, з рекомендаціями щодо його подальшої експлуатації, який дає відповіді на питання, поставлені в ухвалі про призначення експертизи та правильність якого ніким не оспорюється. Незважаючи на це, оскаржуваною ухвалою призначено нову експертизу, в той час як згідно з ч.2 ст.107 ГПК України повторну експертизу може бути призначено тільки у випадку наявності сумнівів у правильності попереднього висновку експерта;
- встановити обставин, які мають значення для даної справи, можливо без спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, тобто без призначення експертизи, адже підстави поданого Прокурором позову підтверджені вже наявними доказами. Відповіді, які має на меті одержати відповідач, ніяким чином не спростують висновки попереднього експерта та доводи Прокурора, тому їх повторне надання не має сенсу;
- пунктом 4.2 договору оренди нежилого приміщення встановлено, що орендар зобов`язаний, зокрема: забезпечувати збереження об`єкта оренди, своєчасно проводити за власний рахунок капітальний і поточний ремонт приміщень, запобігати їх пошкодженню і псуванню (абз. ,,а”); утримувати об`єкт оренди у чистоті і технічно справному стані... (абз. ,,б”); ризик випадкової загибелі чи пошкодження орендованих приміщень несе орендар з часу укладання цього договору (абз. ,,к”). Розірвання договору в судовому порядку з причин істотного порушення договору є правовим наслідком порушення зобов`язання іншою стороною договору відповідно до п.1 ч.1 ст.611 ЦК України, тобто способом реагування та захисту права від порушення договору, яке вже відбулося. При цьому істотним є таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі ч.2 ст.651 ЦК України. Ризик випадкового знищення або пошкодження орендованого майна може виникати вже після підписання договору оренди і прийняття орендованих приміщень орендарем на підставі відповідного акта. І в цьому випадку визначальними стають саме умови, на яких підписано договір оренди. В договорі оренди ризик випадкового знищення перекладений на орендаря, тому у разі випадкового знищення або пошкодження предмета найму саме він зобов`язаний компенсувати наймодавцю як власнику його майнові втрати;
- як встановлено неодноразовими обстеженнями компетентних органів протягом декількох років відбувається прогресуючий процес руйнації будівлі, який не викликає ніяких активних дій з боку орендаря, спрямованих на усунення руйнування нежитлової будівлі за адресою: м. Одеса, проспект Свободи, 119 та відновлення нормального стану останньої, утримання її у чистоті і технічно справному стані;
- питання 1-3, поставлені в ухвалі про призначення судової експертизи, є недоцільними, а отримання відповідей на них не матиме суттєвої ваги для вирішення спору, т.я. наявність причинно-наслідкового зв`язку між руйнуванням берегового схилу та пошкодженням будівлі за адресою: м. Одеса, просп. Свободи, 119 не звільняє від господарської відповідальності, обумовленої умовами договору оренди приміщення, які безпосередньо відповідачем узгоджено;
- питання щодо можливості здійснення ремонту в будівлі за адресою: м. Одеса, просп. Свободи, 119 та вжиття заходів для усунення причин руйнування берегового схилу є недоцільними, оскільки позовна вимога про зобов`язання відповідача здійснити ремонтні чи будівельні роботи не заявлялась;
- призначення у справі експертизи за відсутності обґрунтованої необхідності не відповідає передбаченому ст.2 ГПК України завданню господарського судочинства, яке полягає у справедливому, неупередженому та своєчасному вирішенні судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів, зокрема, держави. Таким чином, зупинення провадження у справі призведе лише до затягування розгляду справи, що є неприпустимим.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2026 р.: відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Прокурора на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.03.2026 р. у справі № 916/4227/25; встановлено Департаменту та ГО ,,Ветерани десантних військ ,,Союз десантників Одеси” строк для подання відзивів на апеляційну скаргу до 08.04.2026 р.; зобов`язано Господарський суд Одеської області направити на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи № 916/4227/25.
У строк, установлений судом, Департамент подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.03.2026 р. у справі № 916/4227/25 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, погоджуючись з доводами Прокурора.
Відповідач теж скористався правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, в якому просить, зокрема, залишити ухвалу суду першої інстанції від 02.03.2026 р. без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
ГО ,,Ветерани десантних військ ,,Союз десантників Одеси” вважає, що до предмету доказування у справі входять наступні обставини: наявність або відсутність руйнування орендованого об`єкта, причини такого руйнування, наявність або відсутність зсуву берегового схилу, технічна можливість утримувати будівлю в належному стані, враховуючи продовження руйнування схилу, на якому вона розташована, можливість збереження цілісності будівлі після проведення її ремонту за умови продовження руйнування схилу, на якому вона розташована. За результатами встановлення названих фактів можна буде дійти висновку про наявність або відсутність випадкового знищення майна, та, як наслідок, встановити, чи дійсно громадська організація відповідає за наслідки пошкодження майна або інший суб`єкт повинен нести таку відповідальність.
Відповідач вказує, що у позові міститься посилання на п.4.2 договору оренди, відповідно до якого ризик випадкового знищення або пошкодження майна несе орендар майна, а, отже, на думку Прокурора, в будь-якому випадку відповідальність за пошкодження майна несе саме орендар, причинно-наслідковий зв`язок руйнування не має значення для розгляду справи, з чим відповідач не погоджується, оскільки майно руйнується не через випадковість, а через недбале невиконання органами місцевого самоврядування своїх обов`язків та повноважень щодо укріплення схилів. Відповідач наголошує, що відсутня його вина у пошкодженні майна, потрібна для розірвання договору. 
Громадська організація ,,Ветерани десантних військ ,,Союз десантників Одеси” зазначає, що посилання скаржника на те, що в матеріалах справи вже наявний висновок експерта, не відповідають дійсності, адже експерт не попереджений про кримінальну відповідальність, тому висновок є лише письмовим доказом у розумінні приписів ГПК України.
Також відповідач наголошує, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, оскільки ані суд, ані сторони по справі не володіють необхідними спеціальними знаннями, необхідними для вирішення спору без призначення експертизи.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.04.2026 р.: зокрема, призначено справу № 916/4227/25 за апеляційною скаргою Прокурора на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.03.2026 р. про призначення експертизи до розгляду в судовому засіданні; повідомлено учасників справи про те, що засідання відбудеться 06.05.2026 р.
У судовому засіданні 06.05.2026 р. за участю представників усіх учасників справи за правилами ст.ст.233,240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти них, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм процесуального права, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ч.1 ст.99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема, через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Відповідно до ч.1 ст.100 ГПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Приписами ст.1 Закону України ,,Про судову експертизу” передбачено, що судова експертиза – це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.
Апеляційний господарський суд зазначає, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення, адже алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить, в першу чергу, від позицій сторін спору, а також доводів і доказів, якими вони їх обґрунтовують свою позицію. При цьому господарський суд самостійно визначає, чи є у нього необхідність у спеціальних знаннях і, відповідно, призначення для цього експертизи, чи такої необхідності немає і суд може вирішити спір на підставі інших доказів, поданих учасниками справи.
Як вбачається з тексту позову, Прокурор просить суд розірвати договір оренди між сторонами та зобов`язати повернути орендоване приміщення, посилаючись на те, що орендарем не виконуються взяті на себе зобов`язання за договором оренди нежилого приміщення від 12.03.2015 р. № 1/15 щодо забезпечення збереження об`єкта оренди, запобігання пошкодженню та псуванню приміщень, що призвело до часткової руйнації будівлі та є підставою для розірвання договору оренди в судовому порядку.
Правовими підставами позову Прокурор називає:
- приписи п.3 ч.1 ст.783 ЦК України, згідно з якими наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі;
- норму ч.2 ст.651 ЦК України, відповідно до якої договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом;
- положення п.5.5 договору оренди, якими передбачено, що за невиконання або неналежне виконання орендарем обов`язків, передбачених п.п.4.1, 4.2 (абз ,,а”, ,,г”, ,,е”, ,,м”, ,,л”), 4.3, 4.8, 4.9, 4.13 цього договору, орендодавець має право достроково вимагати розірвання договору оренди у порядку, передбаченому чинним законодавством;
- умови абз. ,,а”, ,,б”, ,,к” п.4.2 договору оренди, якими встановлено, що орендар зобов`язаний: забезпечувати збереження об`єкта оренди, своєчасно проводити за власний рахунок капітальний і поточний ремонт приміщень, запобігати їх пошкодженню і псуванню; утримувати об`єкт оренди у чистоті і технічно справному стані, забезпечувати санітарний, екологічно чистий стан, прибирання та упорядкування прилеглої території; ризик випадкової загибелі чи пошкодження орендованих приміщень несе орендар з часу укладання цього договору.
У відзиві на позовну заяву відповідач проти задоволення позову заперечив, вказавши, що наявними в матеріалах справи документами підтверджується проведення ним за згодою орендодавця капітального ремонту будівлі, яка розташована на схилі. Однак внаслідок природніх процесів, які впливають на її стан, будівля потребує постійного ремонту. Відповідач зазначає, що безперервний зсув ґрунту, на якому розташовується орендована будівля, повністю нівелює будь-які ремонтні роботи.
Відповідач наголошує, що укріплення берегових схилів не відноситься до його компетенції та в цілому він не має права вчиняти такі дії, а уповноваженою особою є Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя міської ради.
Враховуючи викладене, відповідач вважає, що Прокурором не доведено наявність вини громадської організації у невиконанні договору, зважаючи на об`єктивні обставини, які наведено вище.
Проаналізувавши доводи позовної заяви та заперечень проти неї, апеляційний господарський суд вказує, що до предмету доказування входять обставини, пов`язані з тим, чи має місце з боку орендаря істотне порушення умов договору (недбала поведінка), яке призвело до незбереження об`єкту оренди в технічно справному стані, або ж причиною часткового руйнування приміщення являється зсув ґрунту, за який орендар не відповідає, з огляду на що не можна стверджувати про порушення останнім умов орендної угоди, яке є підставою для розірвання договору.
Колегія суддів зазначає, що з наявних у матеріалах справи актів обстеження будівлі від 29.06.2023 р., від 07.07.2023 р., від 22.09.2025 р. та заяв по справі вбачається, що розміщення будівлі на схилі та існування природнього процесу зсуву ґрунту учасниками справи не заперечуються. При цьому умовами договору та актами законодавства передбачено обов`язок орендаря зберігати об`єкт оренди, а не укріплювати схили в разі, якщо на них знаходиться об`єкт оренди, що є цілком логічним, адже відповідні роботи потребують складного та коштовного проектування, а також виконання з урахуванням інтересів як територіальної громади в цілому, так і окремих її суб`єктів.
Відтак, для повного та об`єктивного з`ясування обставин, які входять до предмету доказування, в т.ч. щодо наявності порушення умов договору орендарем, слід встановити причину пошкоджень будівлі за адресою: м. Одеса, просп. Свободи, 119 та вплив на них руйнування берегового схилу, а також існування/відсутність технічної можливості здійснити ремонт та забезпечити цілісність будівлі за умови продовження руйнування схилу, для чого потрібні спеціальні знання, в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про призначення будівельно-технічної експертизи.
Окремо колегія суддів наголошує, що позов Прокурором подано не з підстав необхідності захисту суспільного інтересу, який полягає в забезпеченні збереження цілісності комунального майна, пошкодженого внаслідок об`єктивних процесів (зсуву ґрунту), а з мотивів порушення орендарем умов договору у вигляді незабезпечення збереження об`єкту оренди, яке призвело до неналежного технічного стану орендованої будівлі. Таким чином, обов`язковою для встановлення у даному випадку являється доцільність виконання відповідачем постійних ремонтних робіт для збереження орендованого майна за наявності зсувних процесів та бездіяльності компетентних органів при тому, що орендар вже виконував коштовний капітальний ремонт об`єкту оренди.
Посилання Прокурора на те, що до матеріалів справи долучено висновок експерта Клименка Є.В. про технічний стан будівельних конструкцій та в цілому будинку, розташованого по проспекту Свободи, 119 в м. Одесі, який дає відповіді на питання, поставлені в ухвалі про призначення експертизи, апеляційний господарський суд відхиляє та вказує, що названий доказ не є висновком експерта в розумінні приписів ст.ст.98,101 ГПК України, адже експерт не попереджений про кримінальну відповідальність. З цих же причин безпідставними слід визнати твердження Прокурора про призначення судом повторної експертизи за наявності експертного висновку, сумніви у правильності якого в учасників справи відсутні.
Щодо доводів скаржника про те, що встановити обставини, які мають значення для даної справи, можна без призначення експертизи (на переконання Прокурора, підстави позову підтверджені вже наявними доказами), колегія суддів зазначає, що з поданих Прокурором заяв по справі та доданих до них доказів не вбачаються визнання ним обставин, пов`язаних з відсутністю неправомірної поведінки орендаря, та згода з тим, що зсув ґрунту призводить до руйнування об`єкту оренди, навпаки у позові прямо зазначено, що орендар не виконує умови договору та не вчиняє достатніх дій для збереження приміщення за наявності такої можливості. Отже, при розгляді цієї справи підлягають встановленню обставини стосовно того, чи порушено відповідачем взяті на себе зобов`язання, та того, які конкретні причини руйнування будівлі та чи є бездіяльність орендаря однією з них. Для цього потрібні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право.
Важливим також є те, що в позовній заяві Прокурор посилається на невиконання орендарем п.п. ,,а”, ,,б”, ,,к” п.4.2 договору оренди нежилого приміщення, проте положення п.5.5 договору оренди надають право достроково вимагати його розірвання за невиконання або неналежне виконання орендарем обов`язків, передбачених абз ,,а”, ,,г”, ,,е”, ,,м”, ,,л” 4.2 цього договору, в зв`язку з чим апеляційний господарський суд вважає недоречними посилання апелянта на покладання на орендаря ризику випадкового знищення або пошкодження предмета найму (п. ,,к” п.4.2 договору оренди), наявність якого ніяк не пов`язана з розірванням договору, а, отже, і з обставинами, які входять до предмету доказування у справі та впливають на потребу у призначенні експертизи, з огляду на предмет та підстави позову.
Крім того, колегія суддів не погоджується з апелянтом у тому, що наявність причинно-наслідкового зв`язку між руйнуванням берегового схилу та пошкодженням будівлі за адресою: м. Одеса, просп. Свободи, 119 не звільняє від господарської відповідальності у вигляді розірвання договору, оскільки, виходячи з того, що Прокурор вважає орендаря особою, яка не виконує умови договору, зв`язок між руйнуванням берегового схилу та пошкодженням будівлі має безпосереднє відношення до правильного вирішення спірних у даній справі питань.
Насамкінець потрібно звернути увагу скаржника на те, що зупинення провадження у справі призведе не до затягування розгляду справи, а надасть можливість встановити важливі факти з використанням спеціальних знань експерта, що спрятиме виконанню завдання господарського судочинства, передбаченого ст.2 ГПК України, та не суперечитиме йому.
Підсумовуючи викладене, слід констатувати, що доводи, наведені в апеляційній скарзі, не мають наслідком зміну чи скасування оскаржуваної ухвали, яка підлягає залишенню без змін, будучи законною та обґрунтованою.
Відповідно до ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на скаржника.
Керуючись ст.ст.129,232,233,236,269,270,275,276,281,282,284 ГПК України, постановив:
Апеляційну скаргу Керівника Київської окружної прокуратури міста Одеси залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.03.2026 р. у справі № 916/4227/25 про призначення експертизи – без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Одеську обласну прокуратуру.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст.ст.286-291 ГПК України.
Повну постанову складено та підписано 13 травня 2026 р.

Головуючий суддя Лічман Л.В.

Судді: Богатир К.В.

Павленко Н.А.