Справа № 462/3556/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2026 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючого-судді Палюх Н.М.
при секретарі Гащук А.Р.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, 
встановив:
Позивачка 23 квітня 2026 року звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем 31.07.2017 зареєстрували шлюб, у якому мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси, вони живуть порізно. У них не має спільних інтересів, спільних планів чи поглядів на подальше життя, а відтак подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Вважає, що їх шлюб фактично припинив існування, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. За наведеного просить шлюб розірвати. 
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 29.04.2026 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. 
Позивачка у судове засідання не з`явилася, проте представник позивача подала заяву, у якій просить розглядати справу без її участі. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив. Суд ухвалює рішення за наявними матеріалами справи, яких достатньо для прийняття рішення по суті. 
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
У відповідності до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Згідно з ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ст. 104-105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України.
Ст. 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений один із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.05.2017, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 31.05.2017, вякому мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судом беззаперечно встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, так як між ними не було взаєморозуміння, тривалий час вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин, позивачка не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини і збереження шлюбу суперечить її інтересам. 
Крім того, задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні відносини є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.
Отже, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони не проживають разом і не підтримують сімейних відносин вже тривалий час, позивачка втратила до відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає, а тому цей шлюб слід розірвати. 
Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження, а тому підлягають до задоволення.
На підставі ст.ст.12, 89, 141, 264, 265, 279 ЦПК України, керуючись ст.ст. 109-112 СК України, суд –
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити. 
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , укладений 31 травня 2017 року у Франківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 361.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: