Справа № 629/4083/26
Провадження № 2/629/1775/26 
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.07.2026 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Солодовник І.С., при секретарі – Чередниченко М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лозова Харківської області цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Дяченко Дарина Сергіївна до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -
В С Т А Н О В И В:
Представник позивача звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якій зазначає, що сторони з 11.10.2022 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі. До реєстрації шлюбу у сторін народилася дитина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із матір`ю.
Представник позивача вказує, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, тривалий час проживають окремо, стосунки не підтримують. Відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами.
Також зазначає, що спільна донька виховується та утримується позивачем, відповідач жодної допомоги на утримання доньки не надає, життям дитини не цікавиться. Угоди щодо сплати аліментів у добровільному порядку ними не досягнуто. Вказала, що відповідач є працездатного віку, не є особою з інвалідністю, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки.
У зв`язку з викладеним, представник позивача просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 11.10.2022 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.04.2026 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1064,96 грн.
Позивач ОСОБА_1 та її представник – адвокат Дяченко Д.С. у судове засідання не з`явилися, однак позивачем подано до суду телефонограму про розгляд справи за її відсутності та відсутності представника, позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 20).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином (а.с. 16-18, 21-22), причину неявки суду не повідомив, відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не подав, у зв`язку з чим, зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини.
Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 2022 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 11 жовтня 2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 2132 (а.с. 9).
До реєстрації шлюбу у сторін народилася дитина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 01 лютого 2020 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 518 (а.с. 9).
Як видно з позовної заяви, дитина зареєстрована та мешкає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується інформацією відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА м. Київ про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи № 83936140 від 02.09.2022 р., № 48152135 від 02.03.2020 р. (а.с. 6). 
Сторони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, тривалий час проживають окремо, стосунки не підтримують. Відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про поділ майна, що є їх сумісною власністю, на даний час не мають.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.
Оскільки позивач не змінювала прізвище при реєстрації шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає на необхідним після розірвання шлюбу залишити їй дівоче прізвище – ОСОБА_4 .
Щодо позовних вимог в частини стягнення аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне.
Дитина ОСОБА_3 виховується позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, однак з позовної заяви видно, що відповідач має таку можливість, оскільки є особою працездатного віку, не є особою з інвалідністю (звор. бік а.с. 1).
Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 цієї Конвенції).
Також, частинами 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між сторонами не досягнуто.
Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Одночасно законодавцем визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).
За ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Враховуючи викладене та відсутність заперечень зі сторони відповідача щодо заявлених вимог, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.
На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1064,96 грн., та на користь держави – у розмірі 1064,96 грн, від сплати якого позивач звільнена з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Згідно з ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Беручи до уваги вищевикладене, керуючись ст.ст. 10, 12, 19, 76, 81, 141, 223, 258-259, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву  ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Дяченко Дарина Сергіївна до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 11 жовтня 2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 2132.
Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище - ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Лозова Харківської області, РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Харків, РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.05.2026 р. і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Лозова Харківської області, РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Харків, РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , сплачений судовий збір в розмірі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) гривні 96 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Лозова Харківської області, РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) гривні 96 копійок на користь держави на р/р UA908999980313111256000026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Сторони справи:
Позивач:  ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя:          І.С. Солодовник