ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №333/3364/25     Головуючий в 1 інст.Тучков С.С. 
Провадження №33/807/151/26     Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року     місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Александрова О.О., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника-адвоката Александрова Олексія Олександровича на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 07 липня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , громадянина України, освіта середня, військовослужбовця, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, 
стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 04 квітня 2025 року, о 09 годині 15 хвилин, м.Запоріжжя, Оріхівське шосе, 14-А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «KIA Sorento», державний номерний знак НОМЕР_2 , на іноземній реєстрації, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат – 1,25 проміле, тест №2364, з результатом згоден, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом безпечного паркування транспортного засобу без порушень Правил дорожнього руху, про повторність попереджений.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Александров О.О. просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. 

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, працівники поліції бездоказово зазначили в протоколі, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Відеозапис, який доданий до протоколу, не є безперервним.
Як убачається з наданого відеозапису, у ОСОБА_1 не було ознак алкогольного сп`яніння.
Поліцейськими не пропонувалось ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, хоча ОСОБА_1 і вимагав від працівників поліції надати йому направлення для проходження огляду в медичному закладі.
Поліцейським не було надано ОСОБА_1 для огляду сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на алкотестері. 
Крім того, апелянт зазначив про те, що застосування поліцейським газоаналізатора виробництва компанії Drager було незаконним. 
Факт не перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння в судовому засіданні підтвердив свідок – командир взводу ОСОБА_2 , проте суд першої інстанції не навів мотивів у неприйнятті наданих свідком показань.
При складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейські порушили право ОСОБА_1 на правничу допомогу. 

Заслухавши аргументи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Александрова О.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, при цьому захисник додатково зазначив про те, що огляд ОСОБА_1 мав бути проведений у відповідності до вимог ст.266-1 КУпАП, оскільки останній є військовослужбовцем, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При апеляційному розгляді встановлено таке.
Висновки суду щодо наявності в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП (порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України), засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Винуватість  ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.9«а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена відомостями, що містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №290182 від 04 квітня 2025 року, згідно з яким, 

04 квітня 2025 року, о 09 годині 15 хвилин, м.Запоріжжя, Оріхівське шосе, 14-А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «KIA Sorento», державний номерний знак НОМЕР_2 , на іноземній реєстрації, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат – 1,25‰, тест №2364, з результатом згоден. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом безпечного паркування транспортного засобу без порушень Правил дорожнього руху, про повторність попереджений, чим порушив п. 2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;
- у роздруківці тесту газоаналізатору Alcotest 6820, тест №2364, проведений 04 квітня 2025 року о 09-27 год., результат тесту 1,25‰;
- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, за допомогою Alcotest Drager 6820, результат огляду на стан сп`яніння позитивний - 1,25 ‰, тест №2364. Під час проведення огляду поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапис здійснювався за допомогою бодікамер Motorola Solutions;
- у довідці про відсутність повторності за ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 та отримання останнім посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 04 квітня 2000 року;
- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.
Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону 2 УПП в Запорізькій області ДПП капрала поліції Войтовича К., згідно з яким, останній доповідає, що під час несення служби за адресою: м.Запоріжжя, вул.Оріхівське шосе, 14-а, 04 квітня 2025 року о 09-15 год., на підставі ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» було зупинено транспортний засіб марки «KIA Sorento», державний номерний знак НОМЕР_2 на іноземній реєстрації під керуванням водія  ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який є діючим військовослужбовцем певної військової частини. 
Під час спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, на що останній відповів згодою. Результат огляду – 1,25‰, тест №2364.
Щодо водія ОСОБА_1 було складено електронний протокол ЕПР1 №290182 за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п. 2.9а) Правил дорожнього руху України. Вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 04 квітня 2000 року, видано тимчасовий дозвіл серії ПК325653 від 04 квітня 2025 року. 
Від керування відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР. Про потворність попереджений.
Фізична сила та спеціальні засоби не застосовувались. Подію зафіксовано на нагрудний відеореєстратор Motorola Solution VB400  №471974, 471701.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП (порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України), при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними і допустимими.
Згідно з оскаржуваною постановою, в ході розгляду справи ОСОБА_1 , після роз`яснення йому головуючим прав, передбачених ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, зазначив, що в той день він був на бойовому завданні, потім поїхав у м.Запоріжжя. Його зупинили працівники поліції і повідомили, що у нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння. Драгер показав, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, хоча він алкогольні напої того дня не вживав.
Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, – адвокат Александров О.О. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Відеозапис наявний у відео файлі «ЕПР1№290182 (1).mp4», який доданий до протоколу ведеться не безперервно. Отже, зазначений відеозапис не може бути належними доказом у справі. У ОСОБА_1 були відсутні всі ознаки алкогольного сп`яніння, передбачені Інструкцією. У поліції не було підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, а отже були відсутні підстави на проведення огляду на стан такого сп`яніння. Поліцейськими не пропонувалось проведення огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння в у закладах охорони здоров`я, хоча ОСОБА_1 вимагав від працівників поліції надати йому направлення на проходження огляду у медичному закладі. Поліцейським не було надано для огляду ОСОБА_1 сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на алкотестері. Застосування поліцейським газоаналізатора виробництва компанії Drager було незаконним. Факт не перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтвердить ОСОБА_2 .
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що ОСОБА_1 04 квітня 2025 року, о 09 годині 15 хвилин, під час керування транспортним засобом «KIA Sorento» в стані алкогольного сп`яніння не перебував.

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 , його захисник – адвокат Александров О.О. навели доводи, які є аналогічними тим, що містяться в апеляційній скарзі, з урахуванням доповнень щодо проведення огляду ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст.266-1 КУпАП. 
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, працівники поліції бездоказово зазначили в протоколі, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції вважає непереконливими та такими, що суперечать фактичним обставинам справи.
З долученого до протоколу відеозапису убачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , разом з яким у автомобілі знаходився пасажир. 
Сам ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції не заперечував факту керування ним транспортним засобом, а навпаки поводив себе як водій цього транспортного засобу. 
Отже, сумнівів в тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом «KIA Sorento», державний номерний знак НОМЕР_2 на іноземній реєстрації, у суду апеляційної інстанції не виникає, оскільки вказані обставини в повній мірі доведено належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи.
Об`єктивних даних про те, що транспортним засобом керувала інша особа, в матеріалах справи немає.
Будь-яких клопотань щодо виклику працівників поліції або витребування будь-якої інформації на підтвердження доводів апеляційної скарги, сторона захисту, в тому числі і сам ОСОБА_1 не заявляв.
В свою чергу, суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.

Відповідаючи на доводи апелянта щодо відсутності безперервного відеозапису події, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Право поліцейського на фото та відеофіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.
З самих відеозаписів є очевидним, що ці записи здійснювались працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.
Ніким не заперечується того факту, що події за участю ОСОБА_1 , що зафіксовані вищевказаними відеозаписами, мали місце, та відносяться саме до цієї справи.
Більш того, вказані відеозаписи не є єдиними доказами у справі, ці записи узгоджується з іншими доказами, на які послався суд в своїй постанові.
Те, що самі відеозаписи складаються з окремих фрагментів, само по собі не вказує на недопустимість вказаних відеозаписів як доказів.
Відомостей про те, що відеофіксація здійснювалась за допомогою недозволенного технічного засобу чи з порушенням вимог закону, в матеріалах справи немає.
Перевіряючи доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, щодо відсутності у ОСОБА_1 на час події ознак алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке. 
З відеозапису події убачається, що працівником поліції під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у останнього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, про що останнього було повідомлено та запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу, на що останній погодився. Результат огляду позитивний - 1,25 ‰. З цими результатами огляду ОСОБА_1 погодився. Після цього працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 , що стовно нього буде складений протокол за ст.130 КУпАП - за порушення п.2.9а) ПДР, були зачитані його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП. 
Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу, а й актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів,  відеозаписом події.
Отже, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що  ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Те, що ОСОБА_1 перебував в стані сп`яніння було підтверджено в ході його огляду за допомогою технічного приладу. 

Доводи сторони захисту про порушення процедури проведення огляду ОСОБА_1 , оскільки поліцейськими не пропонувалось ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, хоча ОСОБА_1 і вимагав від працівників поліції надати йому направлення для проходження огляду в медичному закладі, не є слушними, оскільки, як вже зазначено вище,  ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, до медичного закладу їхати не забажав на огляд, що підтверджується відеозаписом, який суд належним чином проаналізував в оскаржуваній постанові. 
Окрім того, у акті огляду у графі «з результатами згоден»  ОСОБА_1  поставив свій підпис. 
Також, підпис останнього міститься і у роздруківці з технічного приладу. 
Тому підстав для направлення  ОСОБА_1  на огляд до медичного закладу не було.
Доводи сторони захисту щодо того, що відсутні докази належної повірки та калібрування приладу Drager Alcotest 6820, суд вважає безпідставними, оскільки, відповідно до п.5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський надає особі, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки лише на її вимогу.
Відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції підтверджується, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не пред`являв жодної вимоги надати йому сертифікат про повірку приладу Drager Alcotest чи інші документи. 
Водночас, в долучених матеріалах справи наявний тест №2364 від 05 квітня 2025 року технічного засобу "Drager Alcotest 6820", який підписаний особисто ОСОБА_1 за результатам його огляду без зауважень, та в якому відображено дані про останнє калібрування вказаного приладу здійснювалось 21 листопада 2024 року. Будь-яких даних про недотримання порядку повірки чи калібрування технічного приладу, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

Доводи апелянта про те, що працівниками поліції був застосований спеціальний технічний засіб, який не міг бути застосований, та показання якого не можна вважати доказом по справі, є безпідставними.
Відповідно до Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747, міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається", становить 1 рік, що підтверджує відповідність застосованого технічного приладу встановленим вимогам стандартизації, метрології та сертифікації, і відповідно можливість його використання для проведення огляду з метою виявлення перебування особи у стані алкогольного сп`яніння. 
Відповідно до вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки.
До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.
Пунктом 1статті 17 вказаного Закону встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
Згідно з Державним реєстром затверджених типів засобів вимірювальної техніки, газоаналізатори виробництва DragerSafetyAG&Co. KGaARevalstraвe 1, 23560 Lubeck, Germany, мають сертифікат відповідності, строк дії якого встановлено до 05 жовтня 2027 року.
Окрім того, згідно з Наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року №1529 "Про державну реєстрацію медичних виробів" (далі - Наказ), ОСОБА_3 відноситься до переліку зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до Державного реєстру медичної техніки та виробів технічного призначення.
Вказаний газоаналізатор має свідоцтво про державну реєстрацію №14455/2014, у якого необмежений строк дії. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено.
Вважати, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився за допомогою недозволеного до використання технічного приладу, жодних підстав немає.
Доводи сторони захисту про те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейські порушили право ОСОБА_1 на правничу допомогу, також є безпідставними.
Право на правову допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України.
Стаття 268 КУпАП надає особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, право користуватися юридичною допомогою адвоката.
Згідно з відеозаписом, після того, як працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 його права, передбачені ст..268 КУпАП, останній не зазначав про те, що потребує правової допомоги. 

Доводи захисника-адвоката Александрова О.О., заявлені при апеляційному розгляді, про те, що огляд ОСОБА_1 як військовослужбовця, мав здійснюватись в порядку, передбаченому ст.266-1 КУпАП, є безпідставними. Ці доводи ґрунтуються на помилковому розумінні норм права.
Так, відповідно до ч.ч.1-3 ст.266-1 КУпАП, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
З матеріалів справи, серед іншого і з відеозапису, убачається, що ОСОБА_1 на час зупинки транспортного засобу під його керуванням не виконував у той час завдання, пов`язаного з військовою службою, та жодного разу не казав про таке працівникам поліції. Транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , належить фізичній особі. 
Отже, підстав для застосування процедури, передбаченої ст.266-1 КУпАП не було.
Окрім того, відповідно до вимог ст.15 КУпАП, військовослужбовці несуть відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, на загальних підставах. 
Тому, в цьому випадку адміністративні матеріали оформлені та протокол про адміністративне правопорушення обґрунтовано складені працівником поліції, що повністю відповідає вимогам ст.255 КУпАП. 
Об`єктивних даних, які б давали підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
Згідно з відеозаписом, який був відтворений при апеляційному розгляді, ОСОБА_1 не бажав, щоб на місце оформлення адміністративних матеріалів викликали представників ВСП.
Всі докази, наявні в справі, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.
Достовірність цих доказів стороною захисту, в т.ч. самим ОСОБА_1 , у встановленому законом порядку не спростовано. 
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано вимоги законодавства про адміністративні правопорушення та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння №1452/735 та після виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння, відмови останнього від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу, направлено останнього на огляд до відповідного медичного закладу.
Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
Всі докази, додані до протоколу, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.
Достовірність цих доказів апелянтом у встановленому законом порядку не спростовано.
Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Александрова О.О. залишити без задоволення. 
Постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 07 липня 2025 року щодо  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду     С.В. Дадашева

Дата документу  Справа № 333/3364/25