Справа № 450/975/26 Провадження № 3/450/919/26 	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2026 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мельничук І. І., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ст. 124 КУпАП, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , 20.02.2026 року о 17 год. 35 хв. в с. Муроване, вул. Київська, 1Ж, керуючи автомобілем марки DAF д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом KRONE д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та перед початком руху не впевнився, що це буде безпечним та здійснив зіткнення із автомобілем FORD д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. 
Такими своїми діями водій  ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.3б, 10.1 ПДР України.
Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.
03.04.2026 року представником потерпілого ОСОБА_2 – адвокатом Ільківом О. М. було подано заяву про визнання його потерпілим у даній ДТП, в якій його автомобілю було завдано механічних пошкоджень, в якій також зазначає, що 03.04.2026 року представником потерпілого ОСОБА_2 – адвокатом Ільківим О. М. було подано заяву про визнання його потерпілим у даній ДТП, в якій його автомобілю було завдано механічних пошкоджень, в якій також зазначає, що 20.02.2026 року приблизно о 17:36 год. біля території АЗС «Укрнафта» за адресою: Львівська область, с. Муроване, вул. Київська, 1Ж, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю його автомобіля марки Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_3 , та автомобіля марки DAF, д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом Krone, д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 . Після здійснення заправки пальним ОСОБА_2 , керуючи своїм автомобілем, рухався до виїзду з території АЗС з наміром виїхати на дорогу загального користування. На виїзді він виявив нерухомий вантажний автомобіль DAF з причепом, який тривалий час перебував у стані зупинки, що, на його думку, свідчило про порушення водієм вимог п. 15.9 «г», «ґ» Правил дорожнього руху України щодо заборони зупинки та стоянки у відповідних місцях. Переконавшись у безпечності подальшого руху, він подав сигнал лівого повороту для об`їзду вказаного автопоїзда, однак через декілька секунд відчув удар у праву частину свого автомобіля. Зазначив, що вантажний автомобіль DAF розпочав рух уже після того, як автомобіль Ford фактично першим почав виконувати маневр, не переконавшись у його безпечності та не подавши відповідних сигналів про початок руху, чим, на його думку, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 9.2, 10.1, 15.9 «г», «ґ» ПДР України. Саме ці порушення, на переконання заявника, перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП. Також зазначив, що після ДТП ОСОБА_1 фактично не заперечував, що розпочав рух, не переконавшись у безпечності маневру, хоча надалі поводився зверхньо та дещо агресивно. У зв`язку з цим заявник просив визнати його потерпілим у справі, оскільки його транспортному засобу було завдано механічних пошкоджень, а також притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, клопотань до суду не скеровував.
При цьому, визначений частиною другою статті 268 КУпАП перелік справ, розгляд яких здійснюється за обов`язкової присутності особи, не містить справ про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.
Відповідно до глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02) , «Карнаушенко проти України» (Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02) .
Відтак, враховуючи необхідність дотримання строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених законом, суд прийшов до переконання щодо розгляду адміністративної справи за відсутності особи, яка притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_1 .
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що винуватість адмінправопорушника ОСОБА_1 , який порушив вимоги п. п. 2.3б, 10.1 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 597004 від 20.02.2026 року; схемою місця ДТП від 20.02.2026 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 20.02.2026 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 20.02.2026 року; копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 597022 від 20.02.2026 року. 
Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що у діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Вирішуючи питання про вид стягнення, з врахуванням особи правопорушника, приходжу до висновку, що на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, у виді штрафу.
Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя,-
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн. в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 665,60 гривень судового збору.
Роз`яснити, що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
  Суддя:	  	  І. І. Мельничук