ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/13502/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (відповідач 1) про визнання протиправною бездіяльності щодо неврахування вимог абзаців четвертого-шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі – Порядок №1078), при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 06 січня 2021 року (по дату звільнення з військової служби); зобов`язання здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення (“індексації-різниці”) за період з 01 березня 2018 року по 06 січня 2021 року із врахуванням абзаців четвертого-шостого пункту 5 Порядку №1078 та здійснити її виплату з урахуванням раніше виплачених сум та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 (далі – Порядок №44).
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 у період з 15 грудня 2016 року по 06 січня 2021 року. Позивач вважає, що йому з порушенням норм законодавства здійснювалося нарахування та виплата індексації грошового забезпечення. Починаючи з 01 березня 2018 року та до дня виключення зі списків особового складу частини відповідач не дотримав вимог пункту 5 Порядку №1078 щодо обчислення індексації, яка розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, та протиправно не здійснив її виплату. На звернення 07 жовтня 2025 року до відповідача із заявою про проведення нарахування та виплати індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 06 січня 2021 року Військова частина НОМЕР_1 листом від 05 листопада 2025 року відмовила в такій виплаті.
З метою захисту порушених прав позивач просив позов задовольнити, одночасно зобов`язавши при виплаті донарахованої суми індексації відповідача відповідно до пункту 2 Порядку №44 компенсувати суму податку з доходів фізичних осіб.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
У відзиві на позовну заяву (а.с.39-47) відповідач 1 позовні вимоги заперечив та їх задоволенні просив відмовити у зв`язку з відсутністю фактичних підстав для нарахування та виплати індексації за спірний період, обчислення якої здійснювалося з урахуванням приписів Порядку №1078. Також суду повідомлено, що Військова частина НОМЕР_1 стала фінансово самостійною з 01 квітня 2018 року - після створення власної фінансово-економічної служби, а з грудня 2016 року по березень 2018 року перебувала на фінансовому забезпечення у Військовій частині НОМЕР_2 , тому не може відповідати за вимогами, які стосуються періоду до 01 квітня 2018 року.
У зв`язку з відрахуванням зі штату Волинського окружного адміністративного суду судді Димарчук Т.М. (у провадженні якої перебувала ця справа) на підставі наказу голови суду від 25 лютого 2026 року №02-07/4/26, за результатами повторного автоматизованого розподілу справи згідно з розпорядженням керівника апарату суду від 16 березня 2026 року №01-87/50/26 призначено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено новий склад суду.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20 березня 2026 року справу прийнято до провадження новим складом суду та її розгляд розпочато спочатку (а.с.59).
Ухвалою суду від 25 березня 2026 року залучено до участі у справі як другого відповідача Військову частину НОМЕР_2 (а.с.62). 
У відзиві на позовну заяву відповідач 2 - Військова частина НОМЕР_2 позовні вимоги заперечила та у задоволенні позову просила відмовити, зокрема, з тих підстав, що спір щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення вирішувався у справі №140/6069/25, та рішенням суду позов задоволено частково, при цьому в задоволенні позовних вимог щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 06 січня 2021 року із застосування базового місяця січня 2008 року відмовлено (а.с.67-69).
Інші зави по суті справи від сторін не надходили.
Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 15 грудня 2016 року по 06 січня 2021 року, що підтверджується відомостями військового квитка НОМЕР_3 (а.с.15-18).
За змістом наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) НОМЕР_2 ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , а на всі види забезпечення – Військової частини НОМЕР_2 (а.с.19).
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06 січня 2021 року №2 ОСОБА_1 , звільненого наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 04 січня 2021 року №1-РС у запас (за станом здоров`я), з 06 січня 2021 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с.20-22).
Як видно з картки особового рахунку військовослужбовця за 2018 рік, Військова частина НОМЕР_2 індексацію грошового забезпечення ОСОБА_2 в березні 2018 року не виплачувала (а.с.72).
З карток особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 вбачається, що Військова частина НОМЕР_1 нарахувала та виплатила позивачу індексацію: з грудня 2018 року по лютий 2019 року у сумі 71,08 грн щомісячно, з березня 2019 року по червень 2019 року у сумі 134,47 грн щомісячно, з липня 2019 року по вересень 2019 року у сумі 206,72 грн щомісячно, з листопада 2019 року по грудень 2019 року у сумі 206,72 грн щомісячно, з січня 2020 року по липень 2020 року у сумі 216,51 грн щомісячно, з серпня 2020 року по грудень 2020 року у сумі 226,29 грн щомісячно, в січні 2021 року у сумі 297,96 грн (а.с.27-33).
Судом також встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2025 року у справі №140/6069/25, яке набрало законної сили 11 грудня 2025 року, частково задоволено позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії: визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2017 року по 28 лютого 2018 року із урахуванням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін; зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2017 року по 28 лютого 2018 року зі встановленням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), з урахуванням раніше виплачених сум; відмовлено в задоволенні решти позовних вимог (за період з 01 березня 2018 року по 06 січня 2021 року зі встановленням базового місяця січня 2008 року та до Військової частини НОМЕР_1 ) (а.с.73-75).
На звернення позивача 07 жовтня 2025 року про проведення нарахування та виплати індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01 квітня 2018 року по 06 січня 2021 року Військова частина НОМЕР_1 листом від 05 листопада 2025 року №1636/2011/ПС повідомила, що на день виключено зі списків особового складу частини з ОСОБА_1 було проведено розрахунок станом на 06 січня 2021 року по усіх видах грошового забезпечення, в тому числі індексації, в повному обсязі згідно з чинними нормативно-правовими актами (а.с.23-26).
Цей спір стосується нарахування та виплати позивачу “індексації-різниці” відповідно до абзаців четвертого-шостого Порядку №1078 за період з 01 березня 2018 року по 06 січня 2021 року, тобто предмет і підстави спору між тими ж сторонами є відмінним від підстав та предмета спору у справі №140/6069/25, тому він підлягає вирішенню судом по суті.
При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
За змістом статті 1 Закону України від 03 липня 2001 року №1282-ХІІ “Про індексацію грошових доходів населення” (далі – Закон №1282-ХІІ) індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Перелік об`єктів індексації установлений частиною першою статті 2 Закону №1282-ХІІ, згідно з якою індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру; до таких об`єктів індексації належить оплата праці (грошове забезпечення).
Межі індексації визначені частиною шостою статті 2 Закону №1282-ХІІ, згідно з якою індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Статтею 4 Закону №1282-XII (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено підстави для проведення індексації, зокрема, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 6 Закону №1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі статтею 9 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюються на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначаються Порядком №1078.
Пункт 1-1 Порядку №1078 (в редакцій, чинній до 02 квітня 2021 року) загалом дублює приписи статей 3, 4 Закону №1282-ХІІ, деталізуючи відповіді на питання про те, коли проводиться індексація.
Відповідно до абзаців першого, четвертого, п`ятого пункту 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
Абзаци другий, четвертий пункту 4 Порядку №1078 деталізують межі індексації, які законодавець обумовив в частині шостій статті 2 Закону №1282-ХІІ.
Абзацами першим, другим пункту 5 Порядку №1078 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 “Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації га внесення змін до деяких нормативно-правових актів”, яка застосовується з 01 грудня 2015 року, далі – Постанова №1013) установлено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
З урахуванням правил абзаців першого, другого пункту 5 Порядку №1078 та з огляду на те, що 01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” (далі – Постанова №704), якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Абзац третій пункту 5 Порядку №1078 застосовувався з 01 грудня 2015 року у редакції Постанови №1013 і передбачав, що сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Цей же абзац з 15 березня 2018 року діє у редакції постанови Уряду від 28 лютого 2018 року №141 “Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення” (далі - Постанова №141) та передбачає, що сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Абзац четвертий пункту 5 Порядку №1078 з 01 грудня 2015 року встановлює таке правило: якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Абзац п`ятий пункту 5 Порядку №1078 в редакції Постанови №1013 з 01 грудня 2015 року до 01 квітня 2021 року передбачав, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Абзац шостий пункту 5 Порядку №1078 з 01 грудня 2015 року установлював, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Цей же абзац з 15 березня 2018 року до 01 лютого 2021 року діяв у редакції Постанови №141, згідно з якою до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Отже, зміст вказаних положень дає підстави для висновку про те, що Порядок №1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, “поточної” та “індексації-різниці”. Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.
Право на отримання поточної індексації виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац другий пункту 1-1, абзац шостий пункту 5 Порядку №1078). Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзаци другий, п`ятий пункт 4 Порядку №1078).
Однак, як можна зрозуміти зі змісту позову, правовідносини щодо нарахування й виплати поточної індексації не є спірними.
Поряд з тим спірним є питання застосування абзаців четвертого-шостого пункту 5 Порядку №1078, якими врегульовано питання виплати індексації у місяці підвищення посадових окладів, а також виплати визначеної суми індексації до чергового підвищення тарифних ставок (окладів).
З 01 грудня 2015 року в абзацах третьому - шостому пункту 5 Порядку №1078 по суті йдеться про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
Абзаци третій - п`ятий пункту 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувались з 15 березня 2018 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац третій); сума індексації у місяці підвищення грошових доходів нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу (абзац четвертий). У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру (абзац п`ятий).
Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів, посадових окладів, грошового доходу) сума цієї індексації нараховується, то абзац шостий пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до чергового підвищення тарифних ставок (окладів, посадових окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
Системний аналіз пункту 1, абзаців четвертого-шостого пункту 5 Порядку №1078 дає суду підстави зробити висновок, що нарахування й виплата суми індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
Для вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу необхідно: визначити розмір підвищення грошового доходу особи у місяці підвищення (А); визначити суму індексації, що склалася у місяці підвищення грошового доходу (Б); порівняти розмір підвищення грошового доходу (А) з сумою індексації у місяці його підвищення (Б).
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення друге абзацу п`ятого пункт 5 Порядку №1078).
Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 Порядку №1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу четвертого пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
Указані висновки висловлені у постановах Верховного Суду від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, від 29 березня 2023 року у справі №380/5493/21, від 06 квітня 2023 року у справі №420/11424/21, від 20 квітня 2023 року у справі №320/8554/21, від 11 травня 2023 року у справі №260/6386/21, а тому враховуються при вирішенні цієї справи.
У зв`язку із підвищенням у березні 2018 року доходу позивача (з 01 березня 2018 року набрала чинності Постанова №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців) належить вирішити питання, чи має ОСОБА_1 право на отримання індексації-різниці з 01 березня 2018 року, а якщо так, то у якому розмірі.
Судячи з позиції відповідачів та наданих суду доказів, це питання вони не вирішували.
Відповідно до пункту 1.2 розділу І Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 11 червня 2008 року №260 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 року за №638/15329; втратив чинність на підставі наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, який застосовується з 01 березня 2018 року; далі - Інструкція №260), до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Пункт 1.9 розділу І Інструкції №260 установлював, що грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби в поточному місяці за минулий.
Подібні приписи містить і нині чинний Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197; далі - Порядок №260), який застосовується з 01 березня 2018 року. Згідно з пунктом 8 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія (пункт 2 розділу І Порядку №260).
З карток особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 за 2018 рік (а.с.27-28, 72) встановлено, що розмір нарахованого місячного грошового забезпечення (грошовий дохід) ОСОБА_1 з урахуванням постійних складових, які не мають разового характеру, становив: за лютий 2018 року – 7826,05 грн (12717,32 грн мінус суму грошової допомоги на оздоровлення 4891,27 грн), який з урахуванням пункту 1.9 розділу І Інструкції №260 виплачено у березні 2018 року; розмір нарахованого місячного грошового забезпечення за березень 2018 року (місяць підвищення посадового окладу відповідно до Постанови №704) – 8217,00 грн, який відповідно до пункту 8 розділу І Порядку №260 виплачено у квітні 2018 року.
Звідси підвищення грошового доходу (А) у позивача становило 390,95 грн (різниця між розміром грошового забезпечення за лютий та березень 2018 року, тобто 8217,00 грн – 7826,05 грн).
Відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 Порядку №1078 сума індексації грошового забезпечення за березень 2018 року (Б) розраховується так: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножити на величину приросту індексу споживчих цін і поділити на 100 відсотків (1762,00 грн х 253,30% / 100 = 4463,15 грн).
Наведене відповідає висновку у постановах Верховного Суду від 22 червня 2023 року у справі №520/6243/22, від 23 травня 2024 року у справі №160/15411/23.
Таким чином, розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 року (390,95 грн) є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (4463,15 грн), що вказує на наявність підстав для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці (становитиме 4072,20 грн) до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Судом встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2025 року у справі №140/6647/25, яке набрало законної сили 24 жовтня 2025 року, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 за період з 29 січня 2020 року по 06 січня 2021 року перерахунок та виплату місячного грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби із застосуванням розрахункової величини для визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 1 січня календарного року виплати.
Зважаючи на задоволення позовних вимог про перерахунок грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 року по 06 січня 2021 року щодо перерахунку розмірів посадового окладу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з 29 січня 2020 року та вдруге з 01 січня 2021 року посадовий оклад збільшується, що призводить до зміни всього місячного грошового забезпечення.
Відповідно індексація у фіксованому розмірі (4072,20 грн) виплаті не підлягає з дня зміни посадового окладу, а позовні вимоги щодо нарахування та виплати позивачу за період з 29 січня 2020 року по 06 січня 2021 року індексації-різниці грошового забезпечення, розрахованої як різниця між сумою можливої індексації у місяці підвищення та розміром підвищення доходу, є передчасними, оскільки тільки після проведення перерахунку грошового забезпечення у новому розмірі підлягатиме вирішенню питання про наявність права на такий вид індексації.
Визначаючись у питанні, хто має відповідати за позовними вимогами за період з 01 березня 2018 року по 28 січня 2020 року, з листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 20 жовтня 2016 року №248/2/3/867 встановлено, що згідно з вимогами Положення про фінансове господарство військової частини Збройних Сил України (зі змінами), затвердженого наказом Міністра оборони України від 12 листопада 2010 року №590, та на підставі клопотання начальника Озброєння Збройних Сил України від 11 жовтня 2016 року №342/8/1981 Військова частини НОМЕР_1 з дня формування зараховувалася на фінансове забезпечення до Військової частини НОМЕР_2 (а.с.48).
Як слідує з листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 19 березня 2018 року №253/02-01, відповідно до наказу Міністерства оборони України від 22 травня 2017 року №280 “Про організацію фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України” та клопотання тимчасово виконуючого обов`язки начальника Озброєння Збройних Сил України від 19 грудня 2017 року №342/8/4147 Військова частини НОМЕР_1 з 01 квітня 2018 року була знята з фінансового забезпечення Військової частини НОМЕР_2 та зарахована на фінансове забезпечення до Департаменту фінансів з присвоєнням коду розпорядника (одержувача) бюджетних коштів (а.с.49).
З картки особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 за 2018 рік установлено, що відповідно до приписів пункту 8 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення за березень 2018 року виплачене у квітні 2018 року Військовою частиною НОМЕР_1 . Отже, саме Військова частина НОМЕР_1 мала забезпечити дотримання вимог абзаців третього-шостого пункту 5 Порядку №1078, проте цей відповідач обчислення такого виду індексації не проводив і нарахування та виплату за березень 2018 року індексації-різниці відповідно до абзаців четвертого-шостого пункту 5 Порядку №1078 не здійснив.
Згідно з пунктом 2 Порядку №44 громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, виплачується грошова компенсація.
За приписами пунктів 4, 5 Порядку №44 виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення. Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Верховний Суд у постанові від 27 липня 2023 року у справі №380/813/22 зазначав, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, зокрема, військовослужбовцями, виплачується їм для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою грошового забезпечення за місцем його одержання у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення. Індексація грошового забезпечення є складовою грошового забезпечення військовослужбовців і як одна з основних державних гарантій щодо оплати їх праці підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
Верховний Суд констатував, що оскільки нарахування та виплата індексації грошового забезпечення мала бути здійснена відповідачем саме з моменту набуття позивачем права на її нарахування та виплату відповідно до вимог Закону №1282-ХІІ, то така має бути проведена відповідачем із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44.
Аналогічний підхід застосував Верховний Суд у постановах від 27 вересня 2023 року у справі №420/23176/21, від 27 вересня 2023 року у справі №420/23176/21, від 31 січня 2024 року у справі №320/6441/22, від 18 квітня 2024 року у справі №160/10789/22 та від 30 квітня 2024 року у справі №360/700/23.
Таким чином, нарахування та виплата сум індексації позивачу відповідно до Порядку №44 має бути здійснено з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб.
Встановивши фактичну та юридичну обґрунтованість доводів сторін, суд дійшов висновку про те, що взаємопов`язані позовні вимоги належить задовольнити частково у спосіб визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 відповідно до абзаців четвертого - шостого пункту 5 Порядку №1078 індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 28 січня 2020 року та зобов`язання відповідача 1 відповідно до абзаців четвертого - шостого Порядку №1078 нарахувати та виплатити позивачу за вказаний період індексацію, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (становить 4072,20 грн в місяць), з урахуванням виплачених сум та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, та про відмову у задоволенні решти позовних вимог.
Документально підтверджені судові витрати, пов`язані із розглядом справи, у цій справі відсутні, тож питання про їх розподіл судом не вирішується.
Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_5 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_6 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 відповідно до абзаців четвертого - шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 28 січня 2020 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 відповідно до абзаців четвертого - шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 28 січня 2020 року, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (становить 4072,20 грн в місяць), з урахуванням виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк