ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" травня 2026 р. Справа № 910/7036/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Руденко М.А.
суддів: Барсук М.А. 
Пономаренка Є.Ю. 

при секретарі: Реуцькій Т.О.
за участю представників сторін:
від позивача: Готьман Л.В., дов. № 01/03-5024-Д від 11.11.2025;
від відповідача: Яковченко Р.Г., дов. № 25/11-3 від 25.11.2025,
розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2025 у справі № 910/7036/25 (суддя - Марченко О.В.)
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЕРУ Трейдінг"
до приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
про зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "ЕРУ Трейдінг" (далі - Товариство) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія (далі - ПрАТ "НЕК") "Укренерго" (далі - Компанія) про зобов`язання Компанії здійснити перерахунок вартості/обсягу наданих послуг з передачі електричної енергії Товариству за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0187-02024 від 01.01.2019 шляхом зменшення вартості наданих послуг на суму 27 979 305,18 грн та зменшення обсягу наданих послуг на 71 990 МВт*год (на вартість та обсяги послуг з передачі електричної енергії, які були нараховані на обсяги експортованої електричної енергії до країн - сторін договору про заснування Енергетичного співтовариства, а також до країн - членів Європейського Союзу і Європейського співтовариства з атомної енергії у період з 08.02.2020 по 30.11.2023 включно, а саме: з 08.02.2020 по 29.02.2020, у липні 2020 року, вересні 2020 року, жовтні 2020 року, листопаді 2020 року, грудні 2020 року, лютому 2021 року, серпні 2021 року, жовтні 2021 року, листопаді 2021 року, лютому 2022 року, травні 2022 року, червні 2022 року, липні 2022 року, серпні 2022 року, серпні 2023 року, вересні 2023 року, жовтні 2023 року та листопаді 2023 року).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.01.2019 Товариством, як користувачем системи передачі (далі - користувач)), та Компанією, як оператором системи передачі (далі - ОСП)), укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0187-02024 (далі - договір), за умовами якого ОСП зобов`язалось надавати послугу з передачі електричної енергії (далі - послуга), а користувач зобов`язався здійснювати оплату за послугу відповідно до умов договору. Водночас у спірний період з лютого 2020 року по листопад 2023 року (включно) відповідач неправомірно нарахував та включив у первинні документи за договором позивачу вартість та обсяги послуги при експорті електричної енергії до країн - сторін договору про заснування Енергетичного співтовариства, а також до країн - членів Європейського Союзу і Європейського співтовариства з атомної енергії (далі - Країни Енергетичного співтовариства) послуги вартістю 27 979 305,18 грн та обсягом 71 990,00 МВт*год, і відмовляється здійснити коригування первинних документів шляхом виключення з них цих нарахувань.
Рішенням господарського суду міста Києва від 17.11.2025 позовні вимоги задоволено. Зобов`язано ПрАТ "НЕК "Укренерго" здійснити перерахунок вартості/обсягу наданих послуг з передачі електричної енергії ТОВ "ЕРУ Трейдінг" за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0187-02024 від 01.01.2019 шляхом зменшення вартості наданих послуг на суму 27 979 305,18 грн та зменшення обсягу наданих послуг на 71 990 МВт*год (на вартість та обсяги послуг з передачі електричної енергії, які були нараховані на обсяги експортованої електричної енергії до країн - сторін договору про заснування Енергетичного співтовариства, а також до країн - членів Європейського Союзу і Європейського співтовариства з атомної енергії у період з 08.02.2020 по 30.11.2023 включно, а саме: з 08.02.2020 по 29.02.2020, у липні 2020 року, вересні 2020 року, жовтні 2020 року, листопаді 2020 року, грудні 2020 року, лютому 2021 року, серпні 2021 року, жовтні 2021 року, листопаді 2021 року, лютому 2022 року, травні 2022 року, червні 2022 року, липні 2022 року, серпні 2022 року, серпні 2023 року, вересні 2023 року, жовтні 2023 року та листопаді 2023 року). Стягнуто з ПрАТ "НЕК "Укренерго" на користь ТОВ "ЕРУ Трейдінг" 2 422,40 грн судового збору.
Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що висновки стосовно реалізації актів Енергетичного Співтовариства та тлумачення змісту міжнародних договорів України, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.08.2022 зі справи № 910/9627/20, є релевантними до спірних правовідносин, тож нарахування плати за послуги з передачі експортованих обсягів електроенергії порушує міжнародні зобов`язання України перед сторонами договору про заснування Енергетичного Співтовариства, Європейським Союзом і Європейським співтовариством з атомної енергії, у зв`язку з чим у період з лютого 2020 року по листопад 2023 року включно Компанія неправомірно нарахувала та включила у первинні документи за договором Товариству вартість та обсяги послуги при експорті електричної енергії до країн - сторін договору про заснування Енергетичного Співтовариства, а також до країн - членів Європейського Союзу і Європейського співтовариства з атомної енергії, а саме послуги вартістю 27 979 305,18 грн та обсягом 71 990,00 МВт*год.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ПрАТ "НЕК "Укренерго" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначав, що:
- позивачем не доведено в чому полягає порушення його прав і яких саме негативних наслідків дозволяє уникнути застосування обраного ним способу захисту;
- Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП / Регулятор) затверджено умови типового договору та у тому ж нормативно-правовому акті (Кодексі системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП № 309 від 14.03.2018 (далі - КСП) встановлено, що умови договору поширюються і на випадки передачі експортованої електричної енергії. При цьому договір не передбачає безоплатного надання послуги, у тому числі і в частині передачі експортованої електричної енергії; 
- постановою НКРЕКП № 585 від 22.04.2019 затверджено Порядок встановлення (формування) тарифу на послуги з передачі електричної енергії (далі - Порядок), яким також передбачено врахування обсягів експорту в обсягах послуги відповідача з передачі електричної енергії. Згідно з п. 1.2 Порядку тариф на послуги з передачі електричної енергії - це розмір плати в розрахунку на одиницю обсягу передачі (споживання), експорту електричної енергії електричними мережами визначеної якості, що забезпечує відшкодування ліцензіату обґрунтованих витрат на здійснення діяльності, а також отримання прибутку.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2025, у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Барсук М.А., зокрема, відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 10.02.2026.
30.12.2025 до апеляційного суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, в якому представник, зокрема, зазначав, що неправомірні нарахування відповідача порушили права позивача на отримання послуги в передбачених договором та чинним законодавством України обсягах. При цьому відповідач вимагав від позивача сплатити вартість неправомірно нарахованих ним послуг за договором при експорті електричної енергії позивачем до Країн Енергетичного Співтовариства, які він включив до актів приймання передачі-послуги та актів коригування за період з 08.02.2020 по 30.11.2023 за договором у розмірі 27 979 305,18 грн, згідно вимоги № 01/45236 від 24.07.2025 (а.с. 231-232 том 2). Таким чином після проведення відповідного перерахунку відповідачем позивачу за договором право позивача на отримання послуги в обсягах передбачених договором та чинним законодавством України буде повністю відновлене і всі вимоги відповідача до позивача про сплату неправомірно нарахованої заборгованості за договором у розмірі 27 979 305,18 грн втратять свою чинність, а у відповідача будуть відсутні підстави для звернення до суду для стягнення "заборгованості" з позивача. В той же час відповідач вже здійснював подібний перерахунок позивачу за договором у період з 01.07.2019 по 07.02.2020, а саме на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.05.2021 у справі № 910/12326/20, шляхом складання актів коригування до актів приймання-передачі послуги з передачі електричної енергії до договору. За твердженням позивача, у спірний період умови типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії поширювалися на випадки передачі експортованої електричної енергії виключно до країн, що не є Країнами Енергетичного співтовариства, оскільки положення КСП, на яке міститься посилання в типовому договорі про надання послуг з передачі та відповідно у договорі в частині зобов`язання експортерів оплачувати послуги при експорті електричної енергії до Країн Енергетичного співтовариства суперечить міжнародним договорам України (ст. 41 договору про заснування Енергетичного Співтовариства та ст. 31 угоди про Асоціацію між Україною однієї сторони та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами з іншої сторони) та відповідно не підлягало застосуванню. Також посилання скаржника на Порядок є помилковими, оскільки він не регулює договірні відносини, що склалися між позивачем і відповідачем та питання щодо визначення обсягу наданих послуг з передачі електричної енергії відповідачем позивачу за договором.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2026 оголошено перерву до 10.03.2026.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2026 розгляд справи призначено на 31.03.2026, в зв`язку з перебуванням 10.03.2026 судді з колегії у відрядженні.
23.03.2026 до апеляційного суду надійшла заява позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2026 задоволено вищевказану заяву позивача.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2026 оголошено перерву до 07.04.2026.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2026 оголошено перерву до 05.05.2026.
В судовому засіданні, яке відбулось 05.05.2026, апелянт просив скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Позивач вимоги апеляційної скарги заперечував та вказував на законність прийнятого судом першої інстанції рішення.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як вбачається з матеріалів справи, 01.01.2019 Товариством, як користувачем системи передачі (далі - користувач)), та Компанією, як оператором системи передачі (далі - ОСП)), укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0187-02024 (далі - договір; а.с. 70-73 том 1) (в редакції додаткової угоди № 4 від 17.11.2021; а.с. 80 зворот - 84 том 1), за умовами якого ОСП зобов`язалось надавати послугу з передачі електричної енергії (далі - послуга), а користувач зобов`язався здійснювати оплату за послугу відповідно до умов договору (п. 1.1 договору).
Планова та/або фактична вартість послуги визначається на підставі чинного на момент надання послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії та планового та/або фактичного обсягу послуги в розрахунковому періоді. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість (далі - ПДВ) згідно з законодавством України. Тариф на послуги з передачі електричної енергії затверджується Регулятором, та оприлюднюється ОСП на своєму офіційному вебсайті в мережі інтернет (п. 3.1 договору).
Зі змісту п. 4.1 договору вбачається, що для розрахунків за договором використовується плановий і фактичний обсяги послуги: 
- плановий обсяг послуги визначається на основі наданих користувачем повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць. У разі ненадання або несвоєчасного надання користувачем повідомлень плановим обсягом послуги визначається фактичний обсяг наданої послуги у попередньому розрахунковому періоді;
- фактичний обсяг послуги в розрахунковому місяці визначається відповідно до розділу XI КСП.
У п. 5.1 договору зазначено, що розрахунковим періодом за договором є 1 календарний місяць.
Згідно п. 5.5 договору користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3 банківських днів з дати та на підставі отриманого акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 11 календарних днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих ОСП або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком" (далі - сервіс), з використанням кваліфікованого електронного підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку визначеному законодавствам. Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається на підставі даних, що надаються до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), адміністратором комерційного обліку (далі - АКО). Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в сервісі згідно з вимогами Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП № 307 від 14.03.2018 (далі - Правила ринку). Акт коригування наданої послуги у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє користувачу. Користувач здійснює підписання акта коригування наданої послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 календарних днів та повертає один примірник підписаного акта ОСП. Оплату вартості послуги, що виникла в результаті коригування обсягів та вартості послуг, користувач здійснює протягом 3 банківських днів з дня отримання акта.
Відповідно п. 5.6 договору у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі послуги користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі послуги вартість послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей.
У п. 13.1 договору зазначено, що він набуває чинності з дати підписання і діє до 31.12.2021. Якщо користувач не направив ОСП у строк не менший ніж за місяць до закінчення терміну дії договору повідомлення про припинення його дії, то договір вважається подовженим на кожен наступний календарний рік на тих самих умовах.
Зі змісту п. 6 додаткової угоди № 4 від 17.11.2021 (а.с. 84 зворот том 1) вбачається, що умови даної додаткової угоди поширюються на взаємовідносини сторін, які виникли до її укладення з 08.02.2020 відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України.
Протягом спірного періоду (з 08.02.2020 по 30.11.2023 включно) відповідачем були складені та надані позивачу (а.с. 86-105 том 1):
- акт приймання-передачі послуги за лютий 2020 року від 29.02.2020 на суму 2 968 017,91 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 15 916,012 МВт*год, ставка тарифу - 155,40 грн) та рахунок-фактуру № 0187-02024/04/03/2020 від 04.03.2020 на суму 2 694 395,70 грн; 
- акт приймання-передачі послуги за липень 2020 року від 31.07.2020 на суму 2 242 802,98 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 12 027,043 МВт*год, ставка тарифу - 155,40 грн) та рахунок-фактуру № 0187-02024/04/08/2020 від 04.08.2020 на суму 0,00 грн;
- акт приймання-передачі послуги за вересень 2020 року від 30.09.2020 на суму 5 476 251,18 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 18 996,556 МВт*год, ставка тарифу - 240,23 грн) та рахунок-фактуру № 0187-02024/05/10/2020 від 05.10.2020 на суму 1 852 403,99 грн;
- акт приймання-передачі послуги за жовтень 2020 року від 31.10.2020 на суму 3 483 037,69 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 12 082,302 МВт*год, ставка тарифу - 240,33 грн) та рахунок-фактуру № 0187-02024/04/11/2020 від 04.11.2020 на суму 0,00 грн;
- акт приймання-передачі послуги за листопад 2020 року від 30.11.2020 на суму 4 356 772,56 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 15 113,199 МВт*год, ставка тарифу - 240,23 грн) та рахунок-фактуру № 0187-02024/04/12/2020 від 04.12.2020 на суму 0,00 грн;
- акт приймання-передачі послуги за грудень 2020 року від 31.12.2020 на суму 11 205 245,64 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 29 855,815 МВт*год, ставка тарифу - 312,76 грн) та рахунок-фактуру № 0187-02024/04/01/2021 від 04.01.2021 на суму 5 818 213,53 грн;
- акт приймання-передачі послуги за лютий 2021 року від 28.02.2021 на суму 3 527 688,72 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 10 001,499 МВт*год, ставка тарифу - 293,93 грн) та рахунок-фактуру № 0187-02024/04/03/2021 від 04.03.2021 на суму 5 896 878,36 грн; 
- акт приймання-передачі послуги за серпень 2021 року від 31.08.2021 на суму 1 823 499,04 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 5 169,879 МВт*год, ставка тарифу - 293,93 грн) та рахунок-фактуру № 0187-02024/06/09/2021 від 06.09.2021 на суму 1 553 479,52 грн;
- акт приймання-передачі послуги за жовтень 2021 року від 31.10.2021 на суму 2 312 761,99 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 6 557,009 МВт*год, ставка тарифу - 293,93 грн) та рахунок-фактуру № 0187-02024/05/11/2021 від 05.11.2021 на суму 2 115 157,49 грн;
- акт приймання-передачі послуги за листопад 2021 року від 30.11.2021 на суму 4 050 176,10 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 11 482,825 МВт*год, ставка тарифу - 293,93 грн) та рахунок-фактуру № 0187-02024/06/12/2021 від 06.12.2021 на суму 3 233 256,97 грн;
- акт приймання-передачі послуги за період з 01.02.2022 по 28.02.2022 від 28.02.2022 на суму 11 954 875,90 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 28 823,043 МВт*год, ставка тарифу - 345,64 грн) та рахунок-фактуру № 0187-02024/04/03/2022 від 04.03.2022 на суму 8 041 662,74 грн;
- акт приймання-передачі послуги за період з 01.05.2022 по 31.05.2022 від 31.05.2022 на суму 456 927,92 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 1 101,647 МВт*год, ставка тарифу - 345,64 грн) та рахунок-фактуру № 0187-02024/06/06/2022 від 06.06.2022 на суму 164 426,06 грн;
- акт приймання-передачі послуги за період 01.06.2022 по 30.06.2022 від 30.06.2022 на суму 667 684,40 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 1 609,778 МВт*год, ставка тарифу - 345,64 грн) та рахунок-фактуру № 0187-02024/06/07/2022 від 06.07.2022 на суму 0,00 грн;
- акт приймання-передачі послуги за період з 01.07.2022 по 31.07.2022 від 31.07.2022 на суму 6 006 520,86 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 14 481,640 МВт*год, ставка тарифу - 345,64 грн) та рахунок-фактуру № 0187-02024/05/08/2022 від 05.08.2022 на суму 5 000 455,26 грн;
- акт приймання-передачі послуги за період з 01.08.2022 по 31.08.2022 від 31.08.2022 на суму 5 701 032,61 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 13 745,112 МВт*год, ставка тарифу - 345,64 грн) та рахунок-фактуру № 0187-02024/05/09/2022 від 05.09.2022 на суму 4 589 143,30 грн;
- акт приймання-передачі послуги за період з 01.08.2023 по 31.08.2023 від 31.08.2023 на суму 725 648,09 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 1 246,561 МВт*год, ставка тарифу - 485,10 грн) та рахунок-фактуру № 0187-02024/07/09/2023 від 07.09.2023 на суму 0,00 грн;
- акт приймання-передачі послуги за період з 01.09.2023 по 30.09.2023 від 30.09.2023 на суму 1 189 545,34 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 2 043,471 МВт*год, ставка тарифу - 485,10 грн) та рахунок-фактуру № 0187-02024/09/10/2023 від 09.10.2023 на суму 297 037,85 грн;
- акт приймання-передачі послуги за період з 01.10.2023 по 31.10.2023 від 31.10.2023 на суму 923 740,62 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 1 586,856 МВт*год, ставка тарифу - 485,10 грн) та рахунок-фактуру № 0187-02024/07/11/2023 від 07.11.2023 на суму 755 082,47 грн;
- акт приймання-передачі послуги за період з 01.11.2023 по 30.11.2023 від 30.11.2023 на суму 964 603,69 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 1 657,053 МВт*год, ставка тарифу - 485,10 грн) та рахунок-фактуру № 0187-02024/07/12/2023 від 07.12.2023 на суму 1 101 474,72 грн.
Також Компанією були складені акти коригування, а саме (а.с. 106-125 том 1):
- від 23.09.2020 до акта приймання-передачі послуги від 29.02.2020 на суму 2 857 101,66 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 15 321,223 МВт*год, ставка тарифу - 155,40 грн);
- від 16.06.2021 до акта приймання-передачі послуги від 29.02.2020 на суму 2 813 838,30 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 15 089,223 МВт*год, ставка тарифу - 155,40 грн);
- від 21.12.2020 до акта приймання-передачі послуги від 31.07.2020 на суму 2 399 100,64 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 12 865,190 МВт*год, ставка тарифу - 155,40 грн);
- від 19.02.2021 до акта приймання-передачі послуги від 30.09.2020 на суму 5 584 774,98 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 19 373,014 МВт*год, ставка тарифу - 240,23 грн);
- від 16.08.2021 до акта приймання-передачі послуги від 31.10.2020 на суму 3 428 533,63 грн з ПДВ (фактичний обсяг 11 893,233 МВт*год, ставка тарифу - 240,23 грн);
- від 20.09.2021 до акта приймання-передачі послуги від 30.11.2020 на суму 4 263 205,94 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 14 788,626 МВт*год, ставка тарифу - 240,23 грн);
- від 27.09.2021 до акта приймання-передачі послуги від 31.12.2020 на суму 11 437 268,77 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 30 474,029 МВт*год, ставка тарифу - 312,76 грн);
- від 29.10.2021 до акта приймання-передачі послуги від 28.02.2021 на суму 3 428 455,96 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 9 720,160 МВт*год, ставка тарифу - 293,93 грн);
- від 21.02.2022 до акта приймання-передачі послуги від 31.08.2021 на суму 1 966 369,48 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 5 574,937 МВт*год, ставка тарифу - 293,93 грн);
- від 19.05.2022 до акта приймання-передачі послуги від 31.10.2021 на суму 2 429 661,95 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 6 888,437 МВт*год, ставка тарифу - 293,93 грн);
- від 30.05.2022 до акта приймання-передачі послуги від 30.11.2021 на суму 4 273 875,29 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 12 117,044 МВт*год, ставка тарифу - 293,93 грн);
- від 27.07.2022 до акта приймання-передачі послуги від 28.02.2022 на суму 11 989 520,22 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 28 906,570 МВт*год, ставка тарифу - 345,64 грн);
- від 20.10.2022 до акта приймання-передачі послуги від 31.05.2022 на суму 481 547,30 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 1 161,004 МВт*год, ставка тарифу - 345,64 грн);
- від 18.11.2022 до акта приймання-передачі послуги від 30.06.2022 на суму 672 765,72 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 1 622,029 МВт*год, ставка тарифу - 345,64 грн);
- від 29.11.2022 до акта приймання-передачі послуги від 31.07.2022 на суму 6 088 746,96 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 14 679,886 МВт*год, ставка тарифу - 345,64 грн); 
- від 21.12.2022 до акта приймання-передачі послуги від 31.08.2022 на суму 5 719 110,70 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 13 788,698 МВт*год, ставка тарифу - 345,64 грн);
- № ПРА_К-0000754 від 27.12.2023 до акта приймання-передачі послуги від 31.08.2023 на суму 723 887,76 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 1 243,537 МВт*год, ставка тарифу - 485,10 грн);
- № ПРА_К-0001275 від 30.01.2024 до акта приймання-передачі послуги від 30.09.2023 на суму 1 201 319,29 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 2 063,697 МВт*год, ставка тарифу - 485,10 грн); 
- № ПРА_К-0001858 від 13.03.2024 до акта приймання-передачі послуги від 31.10.2023 на суму 998 032,51 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 1 714,479 МВт*год, ставка тарифу - 485,10 грн); 
- № ПРА_К-0002433 від 21.03.2024 до акта приймання-передачі послуги від 30.11.2023 на суму 1 052 410,09 грн з ПДВ (фактичний обсяг - 1 807,892 МВт*год, ставка тарифу - 485,10 грн).
У березні 2021 року Товариство звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Компанії про зобов`язання припинити дії, спрямовані на нарахування послуг з передачі електричної енергії щодо експорту електричної енергії позивачу за договором і включення вартості та обсягу послуг з передачі електричної енергії при здійсненні експорту електричної енергії у первинні документи, якими оформлюється надання послуг з передачі електричної енергії, та стягнення 27 707 658,75 грн (враховуючи збільшення розміру позовних вимог).
Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що внаслідок неправомірних дій Компанії, які вона не припиняє (триваюче правопорушення), спрямованих на включення до первинних документів за договором № 0187-02024 від 01.01.2019 вартості та обсягу послуг з передачі електричної енергії при експорті електричної енергії, Компанія порушує право Товариства на отримання послуг в передбаченому договором та законодавством України обсязі, а також неправомірно не повертає Товариству переплату за договором.
Рішенням господарського суду міста Києва від 10.05.2023 у справі № 910/4185/21 (а.с. 90-103 том 2), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 (а.с. 103 зворот - 119 том 2) і постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.06.2024 (а.с. 120-129 том 2), позов задоволено частково. Зобов`язано Компанію припинити дії, спрямовані на нарахування послуг з передачі електричної енергії Товариству за договором при здійсненні експорту електричної енергії до країн - сторін договору про заснування Енергетичного Співтовариства, а також до країн - членів Європейського Союзу і Європейського співтовариства з атомної енергії та включення вартості та обсягу послуг з передачі електричної енергії при здійсненні експорту електричної енергії до країн - сторін договору про заснування Енергетичного Співтовариства, а також до країн - членів Європейського Союзу і Європейського співтовариства з атомної енергії у первинні документи, якими оформлюється надання послуг з передачі електричної енергії за договором. Стягнуто з Компанії на користь Товариства 26 887 248,06 грн безпідставно набутих коштів. В решті позову відмовлено.
Наведена сума коштів була повернута відповідачем позивачу, що підтверджується платіжною інструкцією № АУ-745(уточн.рекв.)_00000/84a8b26e-45a0-4beb-bba8-2614e0c14f33 від 28.02.2024 на суму 26 887 248,06 грн (а.с. 89 том 2).
В подальшому, Товариство, зокрема, у листі № 01/03-4467 від 15.11.2024 (а.с. 215-218 том 1) зазначало Компанії, що заборгованість позивача у розмірі 26 887 248,06 грн у акті звірки взаємних розрахунків за період з 01.11.2023 по 30.09.2024 за договором Компанія відобразила, як повернення коштів за рішенням господарського суду міста Києва від 10.05.2023 у справі 910/4185/21 (безпідставно набуті кошти - тариф//1.1 передача е/е) без ПДВ, однак 26 887 248,06 грн не можуть обліковуватися, як заборгованість Товариства, оскільки відсутні будь-які правові підставі для оплати цих коштів на користь Компанії. Щодо 1 092 057,12 грн відображених у складі заборгованості Товариства у акті звірки взаємних розрахунків за договором, позивач зазначав, що така сума є вартістю послуг з передачі електричної енергії при експорті за договором до країн сторін договору про заснування Енергетичного Співтовариства, а також до країн - членів Європейського Союзу і Європейського співтовариства з атомної енергії у період з серпня 2023 року по листопад 2023 року включно, яка була неправомірно включена Компанією у відповідні первинні документи за договором і оплаті не підлягає оскільки такі дії відповідача порушують міжнародні зобов`язання України. З огляду на викладене позивач просив скоригувати відповідача акти приймання-передачі послуги з передачі електричної енергії та акти коригування до них за договором.
У відповідь відповідач листом № 01/72850 від 21.11.2024 (а.с. 64 зворот том 2) повідомив позивача, що у рішенні господарського суду міста Києва від 10.05.2023 у справі № 910/4185/21 відсутнє зобов`язання ПрАТ "НЕК "Укренерго" провести перерахунок вартості та обсягу наданих Товариству послуг з передачі електричної енергії в обсягах експорту, а отже юридичні підстави для здійснення коригувань за минулі періоди, які зазначені позивачем у листі за договором у відповідача відсутні. 
Листом № 01/03-4721 від 22.04.2025 (а.с. 219-220 том 1) Товариство повідомило відповідача про те, що під час дії договору Компанія неправомірно включала у первинні документи за договором вартість та обсяги послуги з передачі електричної енергії при експорті до країн сторін договору про заснування Енергетичного Співтовариства, а також до країн - членів Європейського Союзу і Європейського співтовариства з атомної енергії у період з 08.02.2020 по 30.11.2023. Такі нарахування та відповідно включення відповідачем у первинні документи за договором вартості та обсягів послуг з передачі електричної енергії при експорті у період з 08.02.2020 по 31.08.2022 були визнані неправомірними у судовому порядку (справа № 910/4185/21). Компанія неправомірно включила у вартість та обсяги послуг з передачі електричної енергії при експорті за договором у період з серпня 2023 по листопад 2023 включно у відповідні первинні документи за договором, незважаючи на те, що такі дії відповідачем порушують міжнародні зобов`язання України. Отже первинні документи за договором, які містять неправомірно нараховані вартість та обсяги послуги з передачі електричної енергії при експорті не підлягають підписанню Товариством. З огляду на викладене позивач просив скоригувати відповідача акти приймання-передачі послуги з передачі електричної енергії та акти коригування до них за договором у спірний період шляхом виключення з них обсягів та вартості послуги з передачі електричної енергії при експорті до країн - сторін договору про заснування Енергетичного Співтовариства, а також до країн - членів Європейського Союзу і Європейського співтовариства з атомної енергії та направити їх Товариству на підписання. 
У відповідь відповідач листом № 01/26473 від 30.04.2025 (а.с. 77 зворот том 2) повідомив позивача, що у рішенні господарського суду міста Києва від 10.05.2023 у справі № 910/4185/21 відсутнє зобов`язання ПрАТ "НЕК "Укренерго" провести перерахунок вартості та обсягу наданих Товариству послуг з передачі електричної енергії в обсягах експорту, а отже юридичні підстави для здійснення коригувань за минулі періоди, які зазначені позивачем у листі за договором у відповідача відсутні. 
Позивач зазначав, що cтаном на 07.05.2024 та на дату подачі позову відповідач вже сформував та надав позивачу всі акти-коригування до актів приймання-передачі послуги за договором за спірний період, які містять протиправно нараховані послуги при експорті електричної енергії позивачем до Країн Енергетичного співтовариства у період з 08.02.2020 по 30.11.2023 включно, і відмовляється здійснити коригування первинних документів шляхом виключення з них нарахувань вартістю 27 979 305,18 грн та обсягом 71 990 МВт*год, а саме за: лютий 2020 року 118 МВт*год з 08 до 29 (включно), 22 004,64 грн з 08 по 29 (включно); липень 2020 року 107 МВт*год - 19 953,36 грн; вересень 2020 року 6 773 МВт*год - 1 952 493,35 грн; жовтень 2020 року 152 МВт*год - 43 817,95 грн; листопад 2020 року 2 994 МВт*год - 863 098,34 грн; грудень 2020 року 17 082 МВт*год - 6 411 079,58 грн; лютий 2021 року 237 МВт*год - 83 593,69 грн; серпень 2021 року 511 МВт*год - 180 237,88 грн; жовтень 2021 року 1 203 МВт*год - 424 317,35 грн; листопад 2021 року 1 494 МВт*год - 526 957,70 грн; лютий 2022 року 14 499 МВт*год - 6 013 721,23 грн; травень 2022 року 1 МВт*год - 414,77 грн; червень 2022 року 270 МВт*год - 111 987,36 грн; липень 2022 року 13 095 МВт*год - 5 431 386,96 грн; серпень 2022 року 11 578 МВт*год - 4 802 183,90 грн; серпень 2023 року 200 МВт*год - 116 424,00 грн; вересень 2023 року 1 064 МВт*год - 619 375,68 грн; жовтень 2023 року 602 МВт*год - 350 436,24 грн; листопад 2023 року 10 МВт*год - 5 821,20 грн (а.с. 24 том 1). Водночас обсяги експортованої електричної енергії позивачем до Країн Енергетичного співтовариства, на які протиправно нараховані послуги підтверджуються довідками відповідача про фактичну кількість електроенергії переміщеної з/до ОЕС України до/з ЕС суміжних країн та обсяги електричної енергії постановленої за зовнішньоекономічними контрактами позивача за спірний період (а.с. 126-158 том 1).
Враховуючи наведене, за твердженнями позивача, у спірний період з лютого 2020 року по листопад 2023 року (включно) відповідач неправомірно нарахував та включив у первинні документи за договором позивачу вартість та обсяги послуги при експорті електричної енергії до країн - сторін договору про заснування Енергетичного співтовариства, а також до країн - членів Європейського Союзу і Європейського співтовариства з атомної енергії (далі - Країни Енергетичного співтовариства) послуги вартістю 27 979 305,18 грн та обсягом 71 990,00 МВт*год, і відмовляється здійснити коригування первинних документів шляхом виключення з них цих нарахувань.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що висновки стосовно реалізації актів Енергетичного Співтовариства та тлумачення змісту міжнародних договорів України, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.08.2022 зі справи № 910/9627/20, є релевантними до спірних правовідносин, тож нарахування плати за послуги з передачі експортованих обсягів електроенергії порушує міжнародні зобов`язання України перед сторонами договору про заснування Енергетичного Співтовариства, Європейським Союзом і Європейським співтовариством з атомної енергії, у зв`язку з чим у період з лютого 2020 року по листопад 2023 року включно Компанія неправомірно нарахувала та включила у первинні документи за договором Товариству вартість та обсяги послуги при експорті електричної енергії до країн - сторін договору про заснування Енергетичного Співтовариства, а також до країн - членів Європейського Союзу і Європейського співтовариства з атомної енергії, а саме послуги вартістю 27 979 305,18 грн та обсягом 71 990,00 МВт*год. 
Переглядаючи спір колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про надання послуг з передачі.
Відповідно до п.п. 43, 60 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" міждержавна лінія електропередачі - це лінія електропередачі, що перетинає кордон між Україною та іншою державою і з`єднує об`єднану енергетичну систему України з системою передачі суміжної держави. Передача електричної енергії - транспортування електричної енергії електричними мережами ОСП від електричних станцій до пунктів підключення систем розподілу та електроустановок споживання (не включаючи постачання електричної енергії), а також міждержавними лініями.
Пунктами 30, 92 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що електропостачальником є суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу, а трейдером є суб`єкт господарювання, що здійснює купівлю електричної енергії виключно з метою її перепродажу, крім продажу за договором постачання електричної енергії споживачу.
Отже, у розумінні положень п.п. 43, 60 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" передача електричної енергії при імпорті або експорті відбувається у віртуальній точці на державному кордоні.
Аналогічні висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.02.2021 зі справи № 914/935/20, від 08.06.2021 зі справи № 910/8044/20.
Згідно з п. 1.3.5 Правил ринку кандидат в учасники ринку повинен мати діючі договори, зокрема, про надання послуг з передачі електричної енергії, що укладаються відповідно до КСП.
Договір про надання послуг з передачі електричної енергії визначає організаційні, технічні та фінансові умови, на яких ОСП здійснює передачу електричної енергії системою передачі (п. 5.1 глави 5 розділу X КСП).
Зі змісту п.п. 5.2, 5.4, 5.5 глави 5 розділу X КСП вбачається, що укладення договорів про надання послуг з передачі електричної енергії є обов`язковою умовою надання користувачам доступу до системи передачі. ОСП укладає договір про надання послуг з передачі електричної енергії з користувачем до набуття ним статусу учасника ринку електричної енергії відповідно до Правил ринку. Договір про надання послуг з передачі електричної енергії укладається за типовою формою, яка затверджується Регулятором.
Станом на момент укладення договору типова форма договору про надання послуг з передачі електричної енергії містилася у додатку 6 до КСП, і не передбачала умов щодо включення до обсягів послуг з передачі електричної енергії обсягів експортованої електричної енергії, тобто обсягів, які не пов`язані з обсягами споживання електричної енергії споживачами позивача.
Обов`язок сплати тарифу за передачу, зокрема, щодо обсягів експортованої електричної енергії було запроваджено із прийняттям НКРЕКП постанови "Про затвердження змін до КСП" № 360 від 07.02.2020 (далі - Постанова № 360), яка набула чинності 08.02.2020.
Постановою № 360 було внесено низку змін до КСП, зокрема:
- у розділі XI глави 5, п. 5.3 викладено в такій редакції: послуги з передачі електричної енергії надаються ОСП на підставі договору між ним та: оператором системи розподілу (далі - ОСР); електропостачальником; споживачем електричної енергії, який має намір купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку незалежно від точки приєднання; споживачем електричної енергії, оператором системи якого є ОСП, незалежно від способу купівлі електричної енергії (в електропостачальника за Правилами роздрібного ринку чи за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку); виробником електричної енергії для забезпечення власних потреб електричних станцій, що заживлені від мереж ОСР/ОСП, а також власних потреб електричних станцій у випадку відсутності генерації; трейдером/електропостачальником/виробником, що здійснює експорт електричної енергії в обсягах експорту електричної енергії;
- абз. 3 п. 5.6 замінено дев`ятьма новими абзацами, зокрема, передбачено, що обсяг послуг з передачі електричної енергії визначається: для електропостачальників - на підставі даних щодо обсягів експорту електричної енергії та обсягів споживання електричної енергії споживачами електропостачальника, крім обсягів споживання електричної енергії споживачами, оператором системи яких є ОСП; для виробників електричної енергії - на підставі даних щодо обсягів експорту електричної енергії та обсягів електричної енергії для забезпечення власних потреб електричних станцій, що заживлені від мереж ОСР/ОСП, а також власних потреб електричних станцій у випадку відсутності генерації;
- у главі 6 абз. 4 п. 6.2 замінено двома абзацами наступного змісту: трейдером/електропостачальником/виробником, що здійснює імпорт та/або експорт електричної енергії в обсягах імпорту/експорту електричної енергії; споживачем, для якого оператором системи є ОСП;
- п. 6.5 доповнено новими абзацами такого змісту: обсяг послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління визначається, для виробників - як обсяг відпущеної електричної енергії, обсяг імпорту та/або експорту електричної енергії; для ОСР - як обсяг розподіленої електричної енергії, обсяг купівлі електричної енергії для компенсації технологічних витрат електричної енергії на її розподіл електричними мережами ОСР та обсяг електричної енергії для господарчих потреб ОСР; для споживачів, оператором системи яких є ОСП, - як обсяг спожитої електричної енергії; для електропостачальників та трейдерів - як обсяг імпорту та/або експорту електричної енергії. Для визначення обсягу наданої послуги використовуються дані обліку АКО. Споживачі, електроустановки яких приєднані до мереж ОСР, окремо не сплачують послугу з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.07.2020 у справі № 640/3041/20 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/90468463), залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2020 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/92455285), визнано протиправною та нечинною з моменту прийняття Постанову № 360 в частині змін до п.п. 5.1, 5.3, 5.6 глави 5, 6.2, 6.5 глави 6 Розділу ХІ, та змін до додатків 5, 6 КСП.
Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.09.2021 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/99459132) скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.07.2020 у справі № 640/3041/20 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2020. Прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог.
З метою приведення договору у відповідність до КСП, з урахуванням змін та доповнень, внесених Постановою № 360, сторони уклали додаткову угоду № 4 від 17.11.2021 до договору, умови якої поширюються на взаємовідносини сторін, які виникли до її укладення з 08.02.2022 (п. 6 додаткової угоди № 4 від 17.11.2021).
З наведеного вбачається, що правовідносини у справі № 910/9627/20, на яку посилається позивач, не є подібними до даної справи, на що звертає увагу відповідач, тобто до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 03.08.2022 у справі № 910/9627/20 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/105852859), про те, що нарахування плати за послуги з передачі електричної енергії при здійсненні її експорту не передбачено умовами договору про надання послуг з передачі електричної енергії та чинним законодавством, оскільки в частині спірного періоду у даній справі, Постанова № 360, якою установлено обов`язок електропостачальників оплачувати послуги з передачі електроенергії в обсягах її експортування, є чинною та підлягає виконанню усіма учасниками ринку електричної енергії на загальних підставах, а також зважаючи на внесення змін до договору, викликаних необхідністю приведення останнього у відповідність до КСП, з урахуванням змін та доповнень, внесених саме Постановою № 360.
У цьому контексті варто також зауважити, що визнання рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.10.2022 у справі № 640/27130/21 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/107339293) протиправною та нечинною Постанови № 360 в частині змін до п.п. 5.1, 5.3, 5.6 глави 5, п.п. 6.2, 6.5 глави 6 розділу XI та змін до додатків 5, 6 КСП не має визначального значення для вирішення даного спору, оскільки постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2023 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/109910484), з посиланням на припис ч. 2 ст. 265 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.10.2022 у справі № 640/27130/21 змінено шляхом виключення із абз. 2 резолютивної частини слів "з моменту прийняття".
Відтак, Постанова № 360 в частині змін до п.п. 5.1, 5.3, 5.6 глави 5, п.п. 6.2, 6.5 глави 6 розділу XI та змін до додатків 5, 6 КСП є такою, що втратила чинність з 29.03.2023, а періодом спірних правовідносин у даній справі є з 08.02.2020 по 30.11.2023 включно.
Разом з тим, висновки стосовно реалізації актів Енергетичного Співтовариства та тлумачення змісту міжнародних договорів України, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.08.2022 зі справи № 910/9627/20, є релевантними до спірних правовідносин, а тому вірно враховані судом першої інстанції.
Так, за приписами ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили. У разі невідповідності правового акта міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір України.
Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Порядок укладення, виконання та припинення дії міжнародних договорів України з метою належного забезпечення національних інтересів, здійснення цілей, завдань і принципів зовнішньої політики України, закріплених у Конституції України та законодавстві України, встановлює Закон України "Про міжнародні договори України", ст. 19 якого передбачено, що чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.
Статтею 2 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено правові основи функціонування ринку електричної енергії. Зокрема у абз. 1 ч. 1 вказаної статті визначено, що правову основу функціонування ринку електричної енергії становлять Конституція України, цей Закон, закони України "Про альтернативні джерела енергії", "Про комбіноване виробництво теплової та електричної енергії (когенерацію) та використання скидного енергопотенціалу", "Про НКРЕКП", "Про природні монополії", "Про захист економічної конкуренції", "Про охорону навколишнього природного середовища", "Про енергетичну ефективність", міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та інші акти законодавства України.
Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про ринок електричної енергії" на виконання зобов`язань України за договором про заснування Енергетичного Співтовариства та угодою про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, цей Закон спрямований на імплементацію актів законодавства Енергетичного Співтовариства у сфері енергетики, а саме Директиви 2009/72/ЄС про спільні правила внутрішнього ринку електричної енергії та про скасування Директиви 2003/54/ЄС, Регламенту (ЄС) 714/2009 про умови доступу до мережі транскордонного обміну електроенергією та скасування Регламенту (ЄС) 1228/2003, Директиви 2005/89/ЄС про заходи для забезпечення безпеки інвестування до системи електропостачання та інфраструктури. 
КСП має відповідати вимогам нормативно-правових актів Енергетичного Співтовариства (абз. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України "Про ринок електричної енергії").
Відповідно до ч. 11 ст. 2 Закону України "Про ринок електричної енергії" суб`єкти владних повноважень, а також суди при застосовуванні норм цього Закону беруть до уваги правозастосовну практику Енергетичного Співтовариства та Європейського Союзу, зокрема рішення Суду Європейського Союзу (Європейського Суду, Загального Суду), практику Європейської Комісії та Секретаріату Енергетичного Співтовариства щодо застосовування положень актів законодавства Європейського Союзу, зазначених у цій статті.
24.09.2010 Україна приєдналась до договору про заснування Енергетичного Співтовариства (ратифіковано Верховною Радою України 15.12.2010; приєднання набрало чинності 01.02.2011), завдання якого відповідно до ст. 2 полягає в організації зв`язків між сторонами й створенні правової та економічної бази стосовно енергопродуктів і матеріалів, для транспортування яких використовуються мережі.
Статтею 3 договору про заснування Енергетичного Співтовариства передбачено, що для цілей ст. 2 діяльність Енергетичного Співтовариства охоплює:
a) запровадження договірними сторонами нормативно-правової бази Європейського Співтовариства з енергетики, навколишнього середовища, конкурентної політики та відновлюваних джерел енергії, як описано у викладеному нижче розділі II, що враховує як інституційну структуру Енергетичного Співтовариства, так і конкретну ситуацію в кожній з договірних сторін (далі - розширення дії нормативно-правової бази Європейського Співтовариства), як далі описано в розділі II;
b) установлення певної регуляторної системи, що дозволяє ефективне функціонування ринків енергопродуктів і матеріалів, для транспортування яких використовуються мережі, на територіях договірних сторін і частині території Європейського Співтовариства та охоплює створення єдиного механізму транскордонної передачі та (або) транспортування енергопродуктів і матеріалів, для транспортування яких використовуються мережі, й здійснення нагляду за одностороннім дотриманням заходів з безпеки (далі - механізм функціонування ринків енергопродуктів і матеріалів, для транспортування яких використовуються мережі), як далі описано в розділі III;
c) створення сторонами ринку енергопродуктів і матеріалів, для транспортування яких використовуються мережі, без внутрішніх кордонів, у тому числі координацію взаємодопомоги у разі серйозних порушень у функціонуванні енергетичних мереж або зовнішніх пошкоджень, яка може охоплювати досягнення спільної енергетичної зовнішньоторговельної політики (далі - створення єдиного енергетичного ринку), як далі описано в розділі IV.
Згідно зі ст. 11 договору про заснування Енергетичного Співтовариства, яка міститься у розділі ІІ, нормативно-правова база Європейського Співтовариства з енергетики для цілей цього договору включає: i) директиву Європейського парламенту й Ради Європи 2003/54/EC від 26.06.2003 стосовно загальних засад функціонування внутрішнього ринку електроенергії, ii) директиву Європейського парламенту й Ради Європи 2003/55/EC від 26.06.2003 стосовно загальних засад функціонування внутрішнього ринку природного газу та iii) постанову Європейського парламенту й Ради Європи 1228/2003/EC від 26.06.2003 стосовно умов доступу до мережі транскордонної передачі електроенергії.
Відповідно до ст. 1 протоколу про приєднання України до договору про заснування Енергетичного Співтовариства (ратифікований Законом № 2787-VI від 15.12.2010, який набрав чинності 30.01.2011) Україна приєднується до договору про заснування Енергетичного Співтовариства як договірна сторона відповідно до термінів та строків, викладених у Рішенні Ради Міністрів Енергетичного Співтовариства від 18.12.2009 про приєднання України до договору про заснування Енергетичного Співтовариства (Рішення 2009/04/MC-EnC), як це зазначено нижче в цьому протоколі.
Якщо іншого не зазначено в цьому протоколі, на дату приєднання, Україні надаються всі права, надані договірним сторонам, і вона виконує всі зобов`язання, покладені на договірні сторони договором і всіма рішеннями та процедурними актами, прийнятими під час застосування договору із часу набрання ним чинності.
Таким чином, приєднавшись до договору про заснування Енергетичного Співтовариства, Україна прийняла на себе зобов`язання дотримуватися встановлених цим договором положень та нормативно-правової бази щодо передачі енергопродуктів та матеріалів, для транспортування яких використовуються мережі.
Згідно зі ст. 41 договору про заснування Енергетичного Співтовариства мита й кількісні обмеження імпорту й експорту енергопродуктів і матеріалів, для транспортування яких використовуються мережі, і всі заходи, що мають подібний результат, між сторонами забороняються. Ця заборона застосовується також до мит фіскального характеру.
Пункт 1 (статті 41) не виключає кількісних обмежень або заходів, що мають подібний результат, виправданих на підставі державної політики або державної безпеки, захистом здоров`я та життя людей, тварин або рослин чи захистом промислової та комерційної власності. Такі обмеження або заходи, проте, не є засобами довільної дискримінації або прихованого обмеження торгівлі між сторонами.
Наведена норма є обов`язковою для України як для сторони договору про заснування Енергетичного Співтовариства і підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та Закону України "Про міжнародні договори України".
Відповідно до ст. 94 договору про заснування Енергетичного Співтовариства інституції тлумачать будь-який термін чи інше поняття, використані в цьому договорі як такі, що походять із законодавства Європейського Співтовариства відповідно до прецедентного права Суду чи Суду першої інстанції Європейських Співтовариств.
Згідно з позицією суду Європейського союзу у справі № C-305/17 FENS vs Slovak Republic від 06.12.2018 щодо тлумачення положень Директиви 2003/54/ЄС, яка, як було зазначено, є складовою права Енергетичного Співтовариства, закріплення плати за передачу при здійсненні експортних операцій є заходом еквівалентним до мита, оскільки таким заходом є будь-яка грошова плата, якою б малою вона не була та не залежно від її призначення та способу застосування, що накладається в односторонньому порядку на товари через те, що вони перетинають кордон, і яка не є митом у строгому розумінні.
Статтею 67 договору про заснування Енергетичного Співтовариства передбачено, що Секретаріат Енергетичного Співтовариства спостерігає за виконанням сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором та передає щорічні звіти про хід виконання зобов`язань Раді Міністрів.
Таким чином, фактично ратифікацією договору про заснування Енергетичного Співтовариства Україна уповноважила Секретаріат Енергетичного Співтовариства на оцінку правомірності дій України, як сторони договору про заснування Енергетичного Співтовариства, на відповідність його умовам.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.08.2022 зі справи № 910/9627/20 зауважила, що наведений в листах Секретаріату ЕС аналіз дає підстави для висновку про те, що встановлена плата за передачу щодо обсягів експортованої електричної енергії є за своєю природою та з урахуванням її структури такою, що має розцінюватися як захід, який є подібним до мита, встановлення якого не відповідає нормам ст. 41 договору про заснування Енергетичного Співтовариства та не є виправданим відповідно до п. 2 цієї статті.
Крім того, ч. 1 ст. 31 угоди про Асоціацію між Україною з однієї сторони та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами з іншої сторони (ратифікованої Законом № 1678-VII від 16.09.2014, який набрав чинності 27.09.2014) встановлено, що сторони не повинні запроваджувати або зберігати в силі будь-які мита, податки або будь-які інші заходи еквівалентної дії, що накладаються на вивезення товарів або запроваджується у зв`язку з вивезенням товарів на іншу територію.
Тобто, нарахування плати за послуги з передачі експортованих обсягів електроенергії порушує міжнародні зобов`язання України перед сторонами договору про заснування Енергетичного Співтовариства, Європейським Союзом і Європейським співтовариством з атомної енергії. 
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність нарахування відповідачем обсягів та вартості послуг з передачі електричної енергії при здійсненні позивачем експорту електричної енергії до країн - сторін договору про заснування Енергетичного Співтовариства, а також до країн - членів Європейського Союзу і Європейського співтовариства з атомної енергії, оскільки у позивача відсутній обов`язок їх оплачувати. 
Нарахування плати за послуги з передачі експортованих обсягів електроенергії порушує міжнародні зобов`язання України, а тому доводи апелянта про те, що договором не передбачено безоплатного надання послуги, у тому числі і в частині передачі експортованої електричної енергії, судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються.
Щодо посилання скаржника на Порядок встановлення (формування) тарифу на послуги з передачі електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП № 585 від 22.04.2019 (далі - Порядок), як на підтвердження правомірності нарахування послуги за договором при експорті електричної енергії до Країн енергетичного співтовариства, то відповідно до п. 1.1 Порядку він регулює відносини щодо формування ліцензіатом та/або суб`єктом господарювання, який планує здійснювати діяльність з передачі електричної енергії (далі - ліцензіат), тарифу на послуги з передачі електричної енергії та встановлення цього тарифу НКРЕКП, а отже Порядок не регулює договірні відносини, що склалися між позивачем і відповідачем та питання щодо визначення обсягу наданих послуг з передачі електричної енергії Компанією Товариству за договором.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно зі ста. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 02.07.2019 у справі № 48/340, від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 та інші).
Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (п. 63), від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (п. 6.13), від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 (п. 98).
Суть спірних правовідносин полягає в тому, що у період з лютого 2020 року по листопад 2023 року включно Компанія неправомірно нарахувала та включила у первинні документи за договором Товариству вартість та обсяги послуги при експорті електричної енергії до країн - сторін договору про заснування Енергетичного Співтовариства, а також до країн - членів Європейського Союзу і Європейського співтовариства з атомної енергії, а саме послуги вартістю 27 979 305,18 грн та обсягом 71 990,00 МВт*год.
Водночас на вимоги Товариства (зокрема, лист № 01/03-4467 від 15.11.2024 (а.с. 215-218 том 1), лист № 01/03-4721 від 22.04.2025 (а.с. 219-220 том 1)) про те, що 71 990,00 МВт*год вартістю 27 979 305,18 грн не можуть обліковуватись як заборгованість за договором та підлягають корегуванню, однак Компанія відмовляла в проведенні такого перерахунку (зокрема, лист № 01/72850 від 21.11.2024 (а.с. 64 зворот том 2), лист № 01/26473 від 30.04.2025 (а.с. 77 зворот том 2)), а у вимозі № 01/45236 від 24.07.2025 (а.с. 231-232 том 2) вказувала, що позивач станом на 21.07.2025 не сплатив відповідачу 27 979 305,18 грн заборгованості.
Таким чином безпідставні нарахування відповідачем обсягів та вартості послуг з передачі електричної енергії при здійсненні позивачем експорту електричної енергії до країн - сторін договору про заснування Енергетичного Співтовариства, а також до країн - членів Європейського Союзу і Європейського співтовариства з атомної енергії, за відсутності обов`язку у Товариства з їх оплати, на переконання колегії суддів, впливає на позивача як постачальника електричної енергії та порушує його права та інтереси. Такі права можуть бути належним чином відновлені у визначений позивачем спосіб, який є ефективним та відповідає нормам чинного законодавства України. 
У даному випадку вимога позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок вартості/обсягу наданих послуг з передачі електричної енергії Товариству за договором шляхом зменшення вартості наданих послуг на суму 27 979 305,18 грн та зменшення обсягу наданих послуг на 71 990 МВт*год є такою, що не суперечить закону і забезпечує поновлення його порушеного права.
В матеріалах справи наявні первинні документи за договором, які містять неправомірні нарахування відповідачем, в корегуванні яких Компанією було відмовлено, що є документальним підтвердженням порушення прав позивача.
Враховуючи наведене доводи апелянта про недоведеність порушення прав позивача та обрання ним неналежного способу захисту колегія суддів відхиляє.
З зазначених підстав суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання Компанії здійснити перерахунок вартості/обсягу наданих послуг з передачі електричної енергії Товариству за договором шляхом зменшення вартості наданих послуг на суму 27 979 305,18 грн та зменшення обсягу наданих послуг на 71 990 МВт*год (на вартість та обсяги послуг з передачі електричної енергії, які були нараховані на обсяги експортованої електричної енергії до країн - сторін договору про заснування Енергетичного співтовариства, а також до країн - членів Європейського Союзу і Європейського співтовариства з атомної енергії у період з 08.02.2020 по 30.11.2023 включно).
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, то колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2025 у справі № 910/7036/25 залишити без задоволення. 
Рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2025 у справі № 910/7036/25 залишити без змін. 
Матеріали справи № 910/7036/25 повернути до місцевого господарського суду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 18.05.2026.

Головуючий суддя М.А. Руденко 

Судді М.А. Барсук

Є.Ю. Пономаренко