Справа № 149/338/20
Провадження № 22-ц/801/1089/2026
Категорія: 10
Головуючий у суді 1-ї інстанції Робак М. В.
Доповідач:Панасюк О. С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року	Справа № 149/338/20	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),
суддів Сала Т. Б., Шемети Т. М.,
з участю секретаря судового засідання Куленко О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 – адвоката Якименка О. О. на ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області у складі судді Робак М. В. від 12 березня 2026 року (дата складання повного тексту судового рішення у справі відсутня) про призначення судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі за позовом  ОСОБА_2  до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності,

встановив:

В лютому 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, за яким просив поділити спільне сумісне майно з ОСОБА_3 , визнавши за ним право приватної власності на частку незавершеного будівництвом будинку з надвірними спорудами, готовністю на 80 %, що розташований по АДРЕСА_1 ; визнати право приватної власності на іншу частку будинку з надвірними спорудами за ОСОБА_1 ; поділити незавершений будівництвом будинок в натурі між сторонами відповідно до варіанту поділу, установленого експертизою.
З позовною заявою позивач одночасно подав клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи.
В травні 2020 року ОСОБА_2 змінив позовні вимоги, попросив при поділі будинку стягнути з нього на користь відповідачки грошову компенсацію в розмірі 49 091 грн 50 к. за підавл літ «П», площею 140,5 кв. м, вартістю 98 183 грн 00 к.
13 березня 2026 року представник позивача – адвокат Костюк С. М. знову заявив клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої просив доручити експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.
Вказував, що для вирішення питання про визнання права власності на частку незавершеного будівництвом житлового будинку та поділ цього будинку у натурі необхідні висновки особи, яка має спеціальні знання у галузі будівництва оцінки нерухомого майна, в тому числі й незавершеного будівництвом, а саме необхідні висновки про вартість цього об`єкта, про його процент готовності, про можливість поділу будинку між сторонами та можливі варіанти виділу частки позивачу, інші висновки для правильного вирішення справи.
На вирішення експертів просив поставити такі питання: 1. Який процент готовності та яка дійсна ринкова вартість на час проведення експертизи незавершеного будівництвом будинку по АДРЕСА_1 , забудовником якого за Будівельним паспортом від 31 липня 2014 року значиться ОСОБА_4 (реєстраційний номер № 75-14)?; 2. Чи можливо технічно з дотриманням будівельних норм та правил поділити цей незавершений будівництвом будинок в натурі по частці кожному з співвласників?; 3. Якщо поділ можливий, то надати можливі варіанти поділу з можливістю закінчення будівництва будинку кожним зі співвласників своєї частки окремо; 4. У разі неможливості поділу незавершеного будівництвом будинку зазначити чому саме; 5. Визначити розмір можливої грошової компенсації за відступлення від рівності частки у випадку неможливості розділу будинку в рівних частках кожному.
Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 12 березня 3026 року призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького НДЕКЦ МВС України. 
На вирішення експертизи поставлено питання: 
1. Який процент готовності та яка дійсна ринкова вартість на час проведення експертизи незавершеного будівництвом будинку по АДРЕСА_1 , забудовником якого за Будівельним паспортом від 31 липня 2014 року значиться ОСОБА_4 (реєстраційний номер № 75-14)?;
2. Чи можливо технічно з дотриманням будівельних норм та правил поділити цей незавершений будівництвом будинок в натурі по 1/2 частці кожному з співвласників?;
3. Якщо поділ можливий, то надати можливі варіанти поділу з можливістю закінчення будівництва будинку кожним зі співвласників своєї частки окремо;
4. У разі неможливості поділу незавершеного будівництвом будинку зазначити чому саме;
5. Визначити розмір можливої грошової компенсації за відступлення від рівності частки у випадку неможливості розділу будинку в рівних частках кожному.
В розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи № 149/338/20 в 2-х томах та інвентаризаційну справу (4387) 4645
Оплату за проведення експертизи до вирішення витання про розподіл судових витрат покладено на позивача.
Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що дослідження обставин для вирішення питання про можливе визнання права власності на 1/2 частку незавершеного будівництвом житлового будинку та можливий поділ цього будинку у натурі, входять до предмета доказування та потребують наявних у експерта спеціальних знань. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Якименко О. О., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 12 березня 3026 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги покликався на те, що судова будівельно-технічна експертиза у справі вже була проведена ТОВ «Експертно-юридична фірма «Соломон»», у справі є висновок № 34/21 від 20 жовтня 2025 року. Клопотання про призначення експертизи не направлялось відповідачці. При призначенні експертизи суд не взяв до уваги заперечення відповідачки проти позову, зокрема докази того, що будинок фактично був збудований до 2014 року, тобто до шлюбу сторін.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Частиною першою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).
Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся з позовом про поділ спільного сумісного майна – незавершеного будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , виділення у власність кожного зі співвласників частини будинку, яка б відповідала частці цього нерухомого майна.
Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (частини перша, третя, четверта, пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України).
У статті 13 ЦПК України розкривається зміст принципу диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, згідно з частинами першою – третьою цієї статті суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно з частинами першою, другою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема висновками експертів.
Частиною другою статті 77 ЦПК України установлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За змістом цих норм сторони у цивільному процесі є вільними у виборі засобів доказування, в тому числі шляхом проведення відповідного експертного дослідження, якщо інше не встановлено законом, а суд зобов`язаний, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяти їм у реалізації цього права.
Судова експертиза – це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).
Частиною першою статті 103 ЦПК України установлено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
При призначенні експертизи судом закон встановлює однакові процесуальні гарантії як для особи, яка звернулась із відповідним клопотанням, так і для решти учасників справи, зокрема у вирішенні питання про вибір експертної установи, визначенні питань, роз`яснення яких потребує висновку експерта (частини третя, п`ята статті 103 ЦПК України).
Згідно з частинами першою, третьою та шостою статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).
У разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення призначений судом експерт невідкладно подає суду клопотання щодо його уточнення або повідомляє суд про неможливість проведення ним експертизи за поставленими питаннями.
При цьому висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу (стаття 110 ЦПК України).
Предметом позову у справі є поділ незавершеного будівництвом житлового будинку та господарських будівель з виділенням частини будинку кожній зі сторін, для такого виділення безумовно потрібні спеціальні знання в галузі будівельної техніки.
Апеляційний суд звертає увагу, що дійсно у справі вже призначалась судова будівельно-технічна експертиза ухвалою від 12 серпня 2021 року.
Цю ухвалу також оскаржувала відповідачка, зокрема, звертаючи увагу, що питання, які ставляться на вирішення експертів, виходять за межі предмета доказування, тому що будинок був фактично завершений ще у 2010 року, тобто до шлюбу сторін.
Ці доводи Вінницьким апеляційним судом в постанові від 07 жовтня 2021 року були відхилені з огляду на предмет спору у справі, який охоплює те майно, яке було зазначено у позові, суд же на цій стадії не має повноважень визначати чи було таке майно об`єктом права спільної сумісної власності подружжя чи належать одному з них.
Щодо неповідомлення відповідачки про надходження клопотання, то апеляційний суд звертає увагу, що клопотання представником позивачки подане через його електронний кабінет, зареєстрований в підсистемі «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
Відповідачка бере участь у справі через представника – адвоката Якименка О. О., який так само зареєстрований в цій же системі, відповідно отримує у власному електронному кабінеті усі процесуальні документи у справі, відразу після їх реєстрації в системі (частина друга статті 14 ЦПК України).
Клопотання розглядалося в судовому (підготовчому) засіданні, про час і місце якого були повідомлені сторони, а тому скористатись правами, передбаченими частинами третьою, п`ятою статті 103 ЦПК України відповідачка перешкод не мала.
Щодо того, що експертиза з тих самих питань у справі вже проведена ТОВ «Експертно-юридична фірма «Соломон»», висновок № 34/21 від 20 жовтня 2025 року.
Цей висновок насправді містить відповідь лише на питання про ступінь готовності незавершеного будівництвом житлового будинку на час проведення обстеження.
На решту питань експерт відповіді надати не зміг через відсутність матеріалів технічної інвентаризації.
Однак 16 листопада 2021 року до ТОВ «Експертно-юридична фірма «Соломон»» суд направляв інвентарну справу на садибу (житлове домоволодіння) по АДРЕСА_1 .
Згідно з частиною другою статті 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).
Тобто фактично суд першої інстанції визнав необґрунтованим висновок експерта, який не досліджував надані йому судом матеріали і не клопотав про надання додаткових, але незазначення в ухвалі суду про це не змінює собою суті ухвали та необхідності призначення судової будівельно-технічної експертизи для вирішення питань, які входять в предмет доказування відповідно до предмета позову у справі.
При цьому після зміни складу суду з судді Вергелеса В. М. на суддю Робак М. В. розгляд справи почався зі стадії підготовчого провадження, зокрема суд вирішував питання про призначення експертизи у порядку пункту 8 частини другої статті 197 ЦПК України. 
Таким чином апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали, які є підставою для її скасування чи зміни.
Керуючись статтями 367, 369, 374, 381 – 383 ЦПК України апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 – адвоката Якименка О. О. залишити без задоволення, а рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 12 березня 2026 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий       О. С. Панасюк

Судді:        Т. Б. Сало 

Т. М. Шемета