Справа № 526/3693/25
Провадження № 2/526/423/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

29 квітня 2026 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі 
головуючої судді Максименко Л. В.
при секретарі Павленко Т. І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч цивільну справу № 526/3693/25 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Гадяцької міської ради, виконавчого комітету Гадяцької міської ради про зняття арешту з майна, 

встановив:

01 грудня 2025 року до суду з позовом звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Гадяцької міської ради, виконавчого комітету Гадяцької міської ради про зняття арешту з нерухомого майна - магазину промислових товарів, опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 1045, Опис: Нежитлова будівля-магазин промислових товарів, позначена в технічному паспорті літерою А-2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 35225953000, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який був накладений на підставі постанови про накладення арешту АА №434182 від 21.01.2009 ВДВС Гадяцького РУЮ, реєстраційний номер обтяження 8388103 від 22.01.2009.
Позов обґрунтовують тим, що кожному з них на праві власності належить по 1\2 частині вказаного нерухомо майна - магазину промислових товарів. У вересні 2025 року вони звернулись до нотаріуса з метою отримання консультації щодо укладання правочину стосовно цього магазину. В ході консультації власникам було повідомлено про неможливість посвідчення правочину, спрямованого на зміну власників, оскільки в реєстрі існує запис про накладання арешту на дане приміщення, відповідно до постанови про накладання арешту АА №434182 від 21.01.2009 року, виданої ВДВС Гадяцького РУЮ, реєстраційний номер обтяження 8388103, власником при цьому зазначено Виконавчий комітет Гадяцької міської ради, код 21950924. Перевіривши дані, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, було з`ясовано, що код 21950924 належить юридичній особі - Гадяцька міська рада. Водночас, арешт накладено із зазначенням власника – Виконавчий комітет Гадяцької міської ради, ця юридична особа має код 04057327.Представником позивачів адвокатом Мазуром М.В. було скеровано запит до Гадяцького відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо вказаного арешту майна і з відповіді на запит № 29397 від 23.09.2025 стало відомо, що постанова про накладення арешту АА №434182 від 21.01.2009 та постанова про скасування даного арешту у відділі відсутні. Додатково повідомлено, що виконавче провадження відкривається та здійснюється державним виконавцем (або приватним виконавцем) щодо боржників - фізичних чи юридичних осіб, а не щодо окремих об`єктів нерухомого майна. Майно боржника, зокрема нежитлове приміщення, може бути предметом стягнення лише як спосіб виконання рішення суду. За даними Єдиного реєстру боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є боржниками у виконавчих провадженнях. З метою з`ясування, на яких підставах та у межах якого саме виконавчого провадження було накладено арешт, адвокатом Хомік Є.М. було скеровано адвокатський запит до Державного підприємства "Національні інформаційні системи" з проханням надати копії документів, які стали підставою для внесення Полтавською філією ДП «Інформаційний центр» МЮ України 22 січня 2009 р. обтяження за реєстраційним номером 8388103. З отриманої відповіді № 6700/13.1-16 від 15.12.2025 стало відомо, що надати копію документа, що слугував підставою для внесення Полтавською філією Держінформ`юсту 22.01.2009 до Реєстру заборон, зокрема, запису про обтяження № 8388103, не вбачається можливим, у зв`язку з відсутністю вказаного документа у розпорядженні Підприємства / в архівній складовій частині ДРРП. Таким чином, неможливо встановити, за чиєю заявою було накладено арешт на майно, а також встановити боржника у виконавчому провадженні.Позивачі зазначають, що арешт на приміщення накладено 21.01.2009, тоді як право власності позивачами набуто 05.04.2013 року ( ОСОБА_2 ) та 21.12.2018 ( ОСОБА_1 ). Наявність зареєстрованого обтяження унеможливлювала би оформлення відповідних угод та перехід права власності. Вважають, що арешт на вказане нерухоме майно накладено внаслідок помилки виконавця, чи технічної помилки реєстру. Водночас, наявність зареєстрованого обтяження на теперішній час впливає на можливість здійснення ними своїх прав власності та розпорядження належним їм нерухомим майном, що спонукало звернутись їх до суду з вказаним позовом.
Ухвалою суду від 18.12.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 16.02.2026 закрито підготовче провадження у справі.
Позивачі та їх представник адвокат Хомік Є. М. у судове засідання не з`явились, від представника позивача адвоката Хоміка Є. М. надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує. 
Представник Гадяцької міської ради, як і представник виконавчого комітету Гадяцької міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій зазначив, що проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 таОСОБА_2 не заперечує,  просив справу розглянути без його участі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Гадяцької міської ради №185-3 від 16.06.2004 було присвоєно поштову адресу будівлі ЛМРД ВАТ «Гадяцька сільгосптехніка»: м. Гадяч, вул. Лохвицька,30-а.
На підставі свідоцтва про право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності по 1\2 частині кожному належав магазин промислових товарів, нежитлова будівля,загальною площею 1045,0 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданого реєстраційною службою Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області 31.10.2014 року, індексний номер: 28863730, на підставі якого були внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. 
21 грудня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір про поділ майна подружжя, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бабенко В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3606, згідно якого ОСОБА_1 перейшла в особисту приватну власність 1/2 частина магазину промислових товарів нежитлової будівлі загальною площею 1045,0 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 і вона стала власником 1\2 частини цього нерухомого майна, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна №454683124 від 02.12.2025.
З інформації Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна вбачається, що на нерухоме майно - нежиле приміщення, їдальня, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , був накладений арешт на підставі постанови про накладення арешту АА №434182 від 21.01.2009 ВДВС Гадяцького РУЮ, реєстраційний номер обтяження 8388103 від 22.01.2009, в якому власником майна вказано виконавчий комітет Гадяцької міської ради, код 21950924, заявником відділ ДВС Гадяцького РУЮ.
Як вбачається з повідомлення Гадяцького відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції № 29397 від 23.09.2025, згідно даних АСВП відкритих виконавчих проваджень та арештів майна відносно  ОСОБА_1 у відділі не значиться.Постанова про накладення арешту АА №434182 від 21.01.2009, видана ВДВС Гадяцького РУЮ та постанова про скасування даного арешту у відділі відсутні. Додатково повідомлено, що виконавче провадження відкривається та здійснюється державним виконавцем (або приватним виконавцем) щодо боржників - фізичних чи юридичних осіб, а не щодо окремих об`єктів нерухомого майна. Майно боржника, зокрема нежитлове приміщення, може бути предметом стягнення лише як спосіб виконання рішення суду.
Згідно даних Єдиного реєстру боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є боржниками у виконавчих провадженнях.
Із повідомлення Державного підприємства "Національні інформаційні системи" наданого представнику позивачів адвокату Хоміку Є. М., слідує, що станом на 2009 рік (тобто, станом на дату реєстрації обтяження), функції реєстратора Реєстру заборон здійснювались державними нотаріальними конторами / архівами та приватними нотаріусами, а також державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (далі –-Держінформ`юст) (та його регіональними філіями), яке при цьому виконувало функції адміністратора вказаного реєстру. Однак, слід зауважити, що приписи Положення не містили вимоги щодо надання реєстратору інших документів (окрім Заяви), та не визначали необхідність долучення будь-яких електронних (сканованих) копій документів до зареєстрованих записів у Реєстрі заборон. З 01.01.2013, у зв`язку зі змінами в законодавстві у сфері державної реєстрації прав, Реєстр заборон припинив своє функціонування та з вказаної дати всі реєстраційні дії, пов`язані з набуттям / зміною / припиненням тощо речових прав та обтяжень на об`єкти нерухомого майна, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952 IV, проводяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі – ДРРП). Реєстр заборон став одним з елементів невід`ємної архівної складової частини ДРРП. На сьогоднішній день, повноваження адміністратора Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України (далі – Реєстри), у відповідності до наказу Міністерства юстиції України від 25.06.2015 № 1059/5, що набув чинності 03.07.2015, здійснює ДП «НАІС». При цьому, ДП «НАІС» є самостійним, окремим підприємством, що створене розпорядчим актом – наказом Міністерства юстиції України «Щодо створення державного підприємства «Національні інформаційні системи» від 07.05.2015 № 657/5, та не є правонаступником будь-якого іншого підприємства, в тому числі, і Держінформ`юсту. Відповідно, будь-яка організаційно-розпорядча документація, пов`язана з діяльністю останнього, у тому числі, як реєстратора в Реєстрі заборон, Підприємству не передавалася. Зважаючи на вищевикладене, надати копію документа, що слугував підставою для внесення Полтавською філією Держінформ`юсту 22.01.2009 до Реєстру заборон, зокрема, запису про обтяження № 8388103, не вбачається можливим, у зв`язку з відсутністю вказаного документа у розпорядженні Підприємства / в архівній складовій частині ДРРП.
Дослідивши надані докази, суд приходить до наступних висновків.
Частиною першою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.
Вимога про зняття арешту заявлена під час дії Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.
Відповідно до статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Згідно із статтею 59 зазначеного Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Отже, позов про зняття арешту з майна боржника може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі №757/23139/18 (провадження № 61-14832св19).
Вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права та є різновидом негаторного позову (пункт 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц, провадження № 14-496цс18).
Позивачі є співвласниками майна, на яке накладено арешт, та не можуть розпоряджатись належним їм нерухомим майном. 
Судом встановлено, що інформація стосовно  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в Єдиному реєстрі боржників відсутня.
Також судом встановлено, що на даний час відсутні будь-які документи та відомості на підставі яких відділом ДВС Гадяцького РУЮ було накладено арешт на вказане майно, а також не встановлено боржника у виконавчому провадженні, проте арешт залишився не знятим.
Судом не встановлено і стороною відповідача не надано жодних доказів про те, що спірне майно будь – коли належало Гадяцькій міській раді та /або виконкому Гадяцької міської ради, чи перебувало у їх віданні та оперативному управлінні та що зазначені органи зверталися з заявами про накладення арешту на таке майно. Ці дані містяться лише в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна і ніякими іншими доказами не підтверджено.
Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування такого арешту в позасудовому порядку та оскільки позивачі в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, усунути перешкоди у здійсненні права власності не можуть, а відповідачі не заперечують щодо задоволення позову, суд приходить до висновку про необхідність захисту їх права шляхом скасування наявного арешту, оскільки позовні вимоги засновані на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.
Судові витрати у справі за заявою позивачів не розподіляються і покладаються на них.
Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 263-268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Гадяцької міської ради, Виконавчого комітету Гадяцької міської ради про зняття арешту з майна - задовольнити.
Зняти арешт з нерухомого майна - магазину промислових товарів, опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 1045, Опис: Нежитлова будівля-магазин промислових товарів, позначена в технічному паспорті літерою А-2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 35225953000, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який був накладений на підставі постанови ВДВС Гадяцького РУЮ про накладення арешту АА №434182 від 21.01.2009, реєстраційний номер обтяження 8388103 від 22.01.2009.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін
Позивач – ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Позивач – ОСОБА_2 , адреса реєстрації : АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач - Гадяцька міська рада, адреса: м. Гадяч, вул. Лесі Українки,2, Полтавської області, Код ЄДРПОУ: 21050924.
Відповідач - виконавчий комітет Гадяцької міської ради, адреса: м. Гадяч, вул. Лесі Українки, 2, Полтавської області, Код ЄДРПОУ: 04057327.

Головуюча: Л. В. Максименко