Єдиний унікальний номер 142/278/26
Номер провадження 2/142/397/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України
23 червня 2026 року с-ще Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області 
В складі:
головуючого судді Нестерука В.В.,
за участю секретаря судового засідання Яворської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Піщанка Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін 
цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:
17 квітня 2026 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (ідентифікаційний код юридичної особи: 40932411, місцезнаходження: Україна, 49001, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пров. Ушинського, буд. 1, офіс 105) суму заборгованості за кредитним договором № 35-008-850-2-18-Г в розмірі 18 654,99 гривень, що складається з: ? Заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена): 16 065,38 гривень; ? Заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена): 908,01 гривень. ? Заборгованості по сплаті комісій (в тому числі прострочена): 1 681,60 гривень, та стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (ідентифікаційний код юридичної особи: 40932411, місцезнаходження: Україна, 49001, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пров. Ушинського, буд. 1, офіс 105) судові витрати: ? зі сплати судового збору в сумі 2 662,40 гривень; ? на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 11 200,00 гривень.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 15.02.2018 року між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» (далі – АТ «МЕГБАНК», Банк) та ОСОБА_1 (далі – Клієнт, Боржник, Відповідач) було укладено Кредитний Договір № 35-008-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами) (далі – Кредитний договір), який складається з публічної частини договору, якою є Правила обслуговування клієнтів в АТ «МЕГАБАНК», розміщені на сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua, та індивідуальної частини договору, якою є вказаний Кредитний договір.
Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Кредитодавець надав Позичальнику кредитні кошти (далі – Кредит), в сумі та на умовах визначених Договором, які Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі згідно з додатками до цього Договору.
Кредит надавався на споживчі цілі шляхом видачі грошових коштів з каси банку готівкою (п.1.2. Кредитного договору). Для обліку Кредиту та нарахованих процентів за Кредитом Кредитодавець відкрив відповідні рахунки (п. п. 3.1.1., 3.1.2. Кредитного договору).
Однак, свої зобов`язання за Кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків та комісії (за наявності) за користування Кредитом Відповідач виконав не в повному обсязі, допустивши прострочення здійснення строкових платежів, а також та не повернув кредит після закінчення строку кредитування, внаслідок чого у останнього сформувалась заборгованість перед Позивачем, що складається з: Заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена): 16 065,38 грн. Заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі прострочена): 908,01 грн. Заборгованість по сплаті комісії (в тому числі прострочена): 1 681,60 грн. Загальна сума заборгованості: 18 654,99 грн., що підтверджується довідкою, виписками з рахунку Клієнта, що здійснений Банком і доданий до даного позову
Відповідно до п. 3.3.4 Кредитного договору, Кредитодавець має право без згоди Позичальника повністю або частково передати (відступити) свої права та зобов`язання по Кредитному договору, а також по правочинам, пов`язаним із забезпеченням виконання зобов`язань за Кредитним договором.
03.09.2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 року, між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (Новий кредитор) був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги.
Вподальшому Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (Первісний кредитор) 27.12.2024 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (Новий кредитор) Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги. 
Відповідно до Додатку №1 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору про відступлення прав вимоги серед інших, до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло і право вимоги до Відповідача – боржника за Кредитним договором № 35-008-850-2-18-Г від 15.02.2018 року.
Згідно з Розрахунком заборгованості Відповідача – боржника за Кредитним договором № 35-008-850-2-18-Г від 15.02.2018 року, сформованої АТ «МЕГАБАНК» станом на 03.09.2024 року (дата укладання Договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги) заборгованість Боржника/Відповідача становить: Заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена): 16 065,38 грн. Заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі прострочена): 908,01 грн. Заборгованість по сплаті комісії (в тому числі прострочена): 1 681,60 грн. Загальна сума заборгованості: 18 654,99 грн.
Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС», а в подальшому – ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ», права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «МЕГАБАНК» станом на день відступлення права вимоги – 03.09.2024 року. 
У свою чергу, ні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС», ні ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 квітня 2026 року дану позовну заяву було передано для розгляду судді Нестеруку В.В.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, судом 17 квітня 2026 року було направлено запит до Піщанської селищної ради Вінницької області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_1 
27 квітня 2026 року на адресу суду від Піщанської селищної ради Вінницької області надійшла відповідь за вих. № 940 від 21 квітня 2026 року, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована в АДРЕСА_2 .
Ухвалою суду від 27 квітня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час та місце проведення судового засідання, призначено по цивільній справі судове засідання на 09 годину 00 хвилин 25 травня 2026 року.
25 травня 2026 року у зв`язку з неявкою відповідача судове засідання було відкладено на 09 годину 00 хвилин 23 червня 2026 року.
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» повноважного представника в судове засідання 23 червня 2026 року не направив, проте від представника позивача Журавльова С.Г. 21 травня 2026 року надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в жодне судове засідання по даній цивільній справі, в тому числі, 23 червня 2026 року, не з`явилась, про судове засідання призначене на 25 травня 2026 року була повідомлена завчасно, що підтверджується її підписом про отримання повістки в зворотному поштовому відправленні № R067170219403, та на адресу суду повернувся конверт з рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення № R 067184112113, в якому відповідачу за встановленою судом адресою реєстрації місця проживання було направлено повістку про виклик до суду в судове засідання призначене на 23 червня 2026 року, з відміткою відділення поштового зв`язку про невручення по причині відсутності адресата за вказаною адресою.
Будь-яких заяв, клопотань та відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило.
При цьому суд враховує, що відповідно до положень п. 1, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.
Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки два рази, відзив на позовну заяву не подав, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ч. 1 ст. 280, ч. 4 ст. 223 ЦПК України. 
Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. 
Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до норм статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з нормами параграфу 1 Глави 5 «Докази та доказування» ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності, достатності.
На підставі наданих суду доказів встановлено, що 15 лютого 2018 між Публічним акціонерним товариством «МегаБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 35-008-850-2-18-Г (а.с.45-46)
Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Кредитодавець надав Позичальнику кредитні кошти (далі – Кредит), в сумі та на умовах визначених Договором, які Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі згідно з додатками до цього Договору. 
Кредит надавався на споживчі цілі шляхом видачі грошових коштів з каси банку готівкою (п.1.2. Кредитного договору). Для обліку Кредиту та нарахованих процентів за Кредитом Кредитодавець відкрив відповідні рахунки (п. п. 3.1.1., 3.1.2. Кредитного договору).
Сторони погодили наступні умови кредитування: згідно п. 2.2 – строк надання Кредиту 3 15 лютого2018 р. по 12 лютого 2021 р.; згідно п. 2.3 – загальний розмір Кредиту 16816,14 грн.; згідно п. 2.4 – процентна ставка за користування Кредитом 15 % річних; згідно п. 2.5 – орієнтована реальна річна процентна ставка становить 98,422 %; згідно п. 2.6 – орієнтована загальна вартість Кредиту 36701,56 грн.; згідно п. 2.8 – розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості 2,5 % щомісячно. 
Пунктом 2.9 договору сторони рогодили розмір щомісячного платежу в сумі 1006,88 грн.
Додатком до договору є графік платежів на період з 28.02.2018 по 12.02.2021 р. (а.с. 46)
Аналогічні умови кредитування були визначені в паспорті споживчого кредиту (а.с.48)
Також позичальником ОСОБА_1 15 лютого 2018 року було підписано заяву № 70293 на отримання кредиту на споживчі цілі, яка містить анкетні дані позичальника (а.с.47)
На виконання умов зазначеного кредитного договору ПАТ «МегаБанк» свої зобов`язання щодо надання кредитних коштів виконало у повному обсязі та 15 лютого 2018 року видало позичальнику кошти в сумі 16816,14 грн., через касу банку, що підтверджується підписом позичальника в заяві на видачу готівки № TR.1737442.1221.46 від 15.02.2018 року та випискою з банківського рахунку (а.с. 44, 38-40)
Згідно довідки розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 35-008-850-2-18-Г від 15.02.2018 р. станом на 03.09.2024 року виготовленого АТ "МегаБанк" та виписок з банківського рахунку заборгованість за тілом кредиту становить 16065,38 грн. заборгованість по сплаті відсотків 908,01 грн., заборгованість по сплаті комісії 1681,60 грн., а загальна сума заборгованості складає 18654,99 грн. (а.с. 37, 34-36 зворот, 38-40 зворот)
Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 року (із змінами та доповненнями).
З огляду на положення частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України укладена між сторонами угода визнається правочином, тобто дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Положеннями ч. ч. 2 та 4 статті 202 Цивільного кодексу України передбачено, що двосторонні правочини є договорами, в яких погоджена дія двох або більше сторін.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
При цьому, під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що статтею 204 ЦК України регламентована презумпція правомірності правочину.
Так, відповідно до наведеної норми права правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статті 530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
На підставі частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх не внесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. 
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За правилами статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що 03.09.2024 року між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, на умовах якого ТОВ "ФК Мустанг Фінанс" набуло права вимоги до боржників банку в тому чіслі і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 35-008-850-2-18-Г від 15.02.2018 р. на загальну суму заборгованості 18654,99 грн., що підтверджується копіями протоколу № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 року відкритих торгів (аукціону), договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги від 03.09.2024 року, витягу з додатку до договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги від 03.09.2024 року "Реєстр договорів права вимоги за якими відступаються", копією платіжного доручення № 66895 від 31.07.2024 р. про оплату за лот GL1N426240 (а.с. 22, 18-20, 41, 21)
Вподальшому Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» 27.12.2024 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги. (а.с. 16-17 зворот) Відповідно до витягу з Додатку №1 "Реєстр договорів права вимоги за якими відступаються" до вказаного договору про відступлення прав вимоги серед інших, до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 35-008-850-2-18-Г від 15.02.2018 р. на загальну суму заборгованості 18654,99 грн., що підтверджується копіями договору № 1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024 р., витягу з Додатку №1 "Реєстр договорів права вимоги за якими відступаються" до вказаного договору, платіжних інструкцій кредитового переказу коштів про оплату за відступлення права вимоги (а.с. 16-17 зворот, 33, 32)
Таким чином судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 15 лютого 2018 року уклавши кредитний договір № 35-008-850-2-18-Г отримала в ПАТ "МегаБанк" кредит в сумі 16816,14 грн. на строк до 12 лютого 2021 року, процентна ставка за користування кредитом 15 % річних; розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості 2,5 % щомісячно, зі сплатою рівними частинами щомісячно в розмірі 1006 грн. 88 коп., проте свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку із чим утворилась заборгованість яка станом на 27 грудня 2024 року (дату укладення договору відступлення права вимоги) становить 18654,99 грн., та складається із 16065,38 грн. заборгованості за тілом кредиту, 908,01 грн. відсотків, та 1681,60 грн. заборгованості по сплаті комісії.

Щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісією, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5 ст. 12 зазначеного Закону умови договору, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими законом, є нікчемними.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі та застосуванні норм права суд враховує висновки щодо їх застосування, викладені у постановах Верховного Суду.
Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №496/3134/19 зроблено висновок, що комісія за обслуговування кредиту може включати лише оплату додаткових послуг, які фактично надаються позичальнику, тоді як плата за надання інформації про стан кредитної заборгованості один раз на місяць є незаконною, оскільки така інформація відповідно до закону повинна надаватися безоплатно. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про нікчемність умов договору щодо щомісячної плати за обслуговування кредиту у випадку, якщо така плата фактично стягується за послуги, які банк зобов`язаний надавати безоплатно.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.11.2023 у справі № 204/224/21, у якій зазначено, що у разі, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язанні з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 10.01.2024 у справі № 727/5461/23 суд дійшов висновку, що відсутність у кредитному договорі конкретного переліку послуг, за які встановлено комісію за обслуговування кредиту, свідчить про безпідставність вимог банку щодо її стягнення.
Судом встановлено, що умовами кредитного договору не визначено конкретного переліку додаткових чи супутніх банківських послуг, які надавалися відповідачу та за які позивачем встановлено щомісячну плату за обслуговування кредиту. Доказів фактичного надання таких послуг та погодження їх зі споживачем матеріали справи не містять.
За таких обставин суд дійшов висновку, що положення договору щодо обов`язку відповідача сплачувати щомісячну плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 та ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», а тому нарахована позивачем заборгованість за комісією у розмірі 1681,60 грн. не підлягає стягненню, а позов підлягає частковому задоволенню.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що аргументи, якими представник позивача мотивував позовні вимоги, частково знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, та належна до стягнення з відповідача на користь позивача сума заборгованості за кредитним договором №  35-008-850-2-18-Гвід 15 лютого 2018 року становить 16973,39 грн., з яких заборгованість за основним боргом в розмірі 16065,38 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 908,01 грн.
Оскільки відповідач в судове засідання не з`явився та належними доказами не спростував доводи позивача, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, знайшли своє часткове підтвердження під час розгляду справи, та враховуючи те, що умовами кредитного договору встановлено обов`язок позичальника повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, визначені договором, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимоги повернення вказаної суми заборгованості.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн.,пропорційно розміру задоволених вимог. 
Крім того, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, витрати на професійну правничу допомогу.
Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);
3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Такі правові позиції викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19 (провадження № 61-10459св20), від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18 (провадження № 61-3157св21). Вказана судова практика є незмінною.
Згідно вимог ст. 137, ст. 141 ЦПК України зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження надання та понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги № 1/07 від 01 липня 2025 року, укладеного між ТОВ "ФК Єврокредит" та Адвокатським об`єднанням "Альянс ДЛС", копію додатку №2 до цього договору "вартість послуг (прейскурант)", копію акту приймання - передачі послуг з правничої допомоги № 12075823 від 05.01.2026 року (а.с. 28-29, 30 зворот, 43) відповідно яких вартість наданої професійної правничої допомоги по даній справі оцінюється в сумі 11200,00 грн. 
Враховуючи наведене, часткове задволення позовних вимог, та обсяг виконаних представником позивача робіт та наданих послуг, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним з складністю справи та виконаними адвокатами роботами, обсягом наданих послуг, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 5000 грн. 
Керуючись ст.ст. 512, 514, 525, 526, 530, 610, 612, 1048, 1050, 1054, 1056, 1077, 1078 ЦК України, ст.ст. 11, 13, 76-81, 137, 141, ч.8 ст. 178, 259, 263-265, 272, 273, 279-283, 289 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості– задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (ідентифікаційний код юридичної особи: 40932411, місцезнаходження: Україна, 49001, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пров. Ушинського, буд. 1, офіс 105) суму заборгованості за кредитним договором № 35-008-850-2-18-Г в розмірі 16973,39 гривень, що складається заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена): 16065,38 гривень; та заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена): 908,01 гривень. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (ідентифікаційний код юридичної особи: 40932411, місцезнаходження: Україна, 49001, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пров. Ушинського, буд. 1, офіс 105)  судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (ідентифікаційний код юридичної особи: 40932411, місцезнаходження: Україна, 49001, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пров. Ушинського, буд. 1, офіс 105) витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит», що знаходиться за адресою: 49001, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пров. Ушинського, буд. 1, офіс 105,  код ЄДРПОУ: 40932411.
Відповідач:  ОСОБА_1 , яка зареєстрована в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків  НОМЕР_1 .

Суддя: