Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2026 року № 520/6750/26 

Харківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Бабаєва А.І.,
за участі:
секретаря судового засідання Мякенької Ю.Ю.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Закоморної К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області, в якому просила суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 про взяття ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов`язаних та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 і ІНФОРМАЦІЯ_5 виключити із військового обліку військовозобов`язаних ОСОБА_1 ;
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо внесення даних про перебування ОСОБА_1 на військовому обліку військовозобов`язаних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 і ІНФОРМАЦІЯ_5 виключити дані про перебування ОСОБА_1 на військовому обліку військовозобов`язаних з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
- стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 244 грн. та моральну шкоду у розмірі 700 000 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_6 , на думку позивача, вчинено протиправні дії щодо взяття ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов`язаних та щодо внесення даних про перебування ОСОБА_1 на військовому обліку військовозобов`язаних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.
Позивачем подано відповідь на відзив, в якій просила задовольнити позовні вимоги.
Відзив на позовну заяву від ІНФОРМАЦІЯ_2 до суду не надійшов.
Третьою особою подано до суду пояснення, а яких просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення з Держвного бюджету через Головне управління матеріальну шкоду 244 грн. та моральну шкоду у розмірі 700 000 грн.
В судове засідання позивач та представник позивача прибули, позовну заяву підтримали та просили її задовольнити.
В судове засідання представники відповідачів не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.
В судове засідання представник третьої особи не прибув про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.
Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач за фахом є пекарем 3 розряду, тістоводом 3 розряду, машиністом тістороздільних машин 3 розряду, формувальником тіста 3 розряду, що підтверджується копією диплома серія НОМЕР_1 .
Згідно витягу з облікових даних позивача, її взято на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 , як військовозобов`язану за військовою спеціалізацією бухгалтер.
Позивач звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою, в якій просила виключити відомості про ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
ІНФОРМАЦІЯ_1 листом №10/51 від 21.01.2026 на звернення позивача повідомив, що інформація щодо перебування позивача на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 внесена до Реєстру 29.10.2021. Зазначено, що на теперішний час відсутні правові підстави стосовно виключення позивача з військового обліку військовозобов`язаних.
Не погоджуючись з діями щодо взяття її на військовий облік військовозобов`язаних, позивач звернулась до суду із даним позовом.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів” Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Згідно з ч.8 Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів” органами ведення Реєстру є Міністерство оборони України, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, центри рекрутингу Збройних Сил України, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про оборону України» громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.
Частиною 11 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що жінки, які придатні до проходження військової служби за станом здоров`я та віком і виявили бажання проходити базову військову службу, безпосередньо перед направленням для проходження базової військової служби за їх заявою (зверненням) беруться на військовий облік призовників. Після проходження, базової військової служби звільнені з військової служби жінки за їх бажанням беруться на військовий облік військовозобов`язаних у порядку та строк, визначені частиною одинадцятою статті 26 цього Закону.
Жінки, які придатні до проходження військової служби за станом здоров`я та віком і закінчили заклади професійної (професійно-технічної), фахової передвищої або вищої освіти та здобули медичну або фармацевтичну спеціальність, підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних.
Жінки, які мають спеціальність та/або професію, споріднену з відповідною військово- обліковою спеціальністю, визначеною в переліку, затвердженому Міністерством оборони України, та придатні до проходження військової служби за станом здоров`я та віком, крім зазначених в абзаці другому цієї частини, беруться на військовий облік військовозобов`язаних за їх бажанням.
Відповідно до ч. 12 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» жінки, які перебувають на військовому обліку, можуть бути призвані на військову службу чи залучені для виконання робіт із забезпечення оборони держави у воєнний час у добровільному порядку. У мирний час жінки можуть бути прийняті на військову службу та службу у військовому резерві тільки в добровільному порядку (за контрактом).
Жінки виконують військовий обов`язок на рівних засадах із чоловіками (за винятком випадків, передбачених законодавством з питань охорони материнства та дитинства, а також заборони дискримінації за ознакою статі), що включає прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, проходження служби у військовому резерві, виконання військового обов`язку в запасі та дотримання правил військового обліку.
Наказом Міністерства оборони України від 11 жовтня 2021 року № 313 затверджений Перелік спеціальностей та/або професій, споріднених з відповідними військово-обліковими спеціальностями, після одержання яких жінки беруться на військовий облік військовозобов`язаних.
Так, позивач за фахом є пекарем 3 розряду, тістоводом 3 розряду, машиністом тістороздільних машин 3 розряду, формувальником тіста 3 розряду, що підтверджується копією диплома серія НОМЕР_1 .
Згідно витягу з облікових даних позивача, її взято військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 , як військовозобов`язану за військовою спеціалізацією бухгалтер.
Відповідач повідомив, що у липні 2022 року відповідач втратив частину паперового діловодства.
Так, судовим розглядом не встановлено, а відповідачами не доведено того, що позивач має фахову спеціалізацію бухгалтера.
Отже, суд не може прийти до висновку, що позивач має спеціальності чи професії, споріднені з відповідними військово-обліковими спеціальностями, чи іншої спеціальності, після одержання якої могла би бути взята на військовий облік.
Також, відповідачами не доведено, що позивач виявляла бажання проходити базову військову службу чи стати на військовий облік, а також проходила військову підготовку. 
За таких обставин, у ІНФОРМАЦІЯ_3 були відсутні правові підстави для постановлення позивача на військовий облік.
При цьому, дії щодо взяття позивача на військовий облік військовозобов`язаних та внесення даних про перебування позивача на військовому обліку військовозобов`язаних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів вчинено ІНФОРМАЦІЯ_6 , а не ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Таким чином, позовні вимоги звернуті до ІНФОРМАЦІЯ_2 задоволенню не підлягають.
Також, суд зазначає, що сторонами по справі не доведено, а судовим розглядом не встановлено, що про взяття позивача на військовий облік військовозобов`язаних виносилось рішення, а тому позовні вимоги в частині скасування рішення задоволенню не підлягають.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов`язаних та внесення даних про перебування ОСОБА_1 на військовому обліку військовозобов`язаних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_6 виключити із військового обліку військовозобов`язаних ОСОБА_1 та виключити дані про перебування ОСОБА_1 на військовому обліку військовозобов`язаних з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Щодо позовних вимог в частині стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 244 грн. та моральну шкоду у розмірі 700 000 грн.
Положеннями статті 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.
Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:
1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;
2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;
3) в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Для відшкодування шкоди обов`язково необхідна наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 30 січня 2018 року по справі № 804/2252/14, від 21.02.2019 року по справі №670/499/16-а, від 28.02.2019 року по справі №804/7085/16.
Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, позивач посилалась на те, що діями щодо її затримання і доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_1 їй нанесено моральну шкоду на суму 700 000 грн.
Проте, судовим розглядом не встановлено, а позивачем недоведено вчинення по відношенню до неї вказаних дій.
Суд зауважує, що в даному випадку для виплати на користь позивача моральної шкоди не достатньо лише зазначення про наявність останньої, натомість реальне завдання такої шкоди має бути доведено.
Так, позивачем не було доведено причинно-наслідкового зв`язку з предметом позову, у відповідній частині вимог, що розглядається судом.
Також, позивач посилалась на те, що матеріальна шкода полягає у компенсації витрат у сумі 244 грн., які є витратами, пов`язаними із відновленням порушеного права, шляхом направлення поштової кореспонденції.
Позивачем до позову додано копії фіскальних чеків та накладних щодо сплати поштових відправлень.
Проте, із вказаних документів не вбачається даних щодо документу який направлявся.
Таким чином, суд не може прийти до висновку, що позивачем направлялись до відповідачів документи пов`язані із розглядом даної справи.
За таких обставин, вказані копії квитанції не можуть бути належними доказами понесення витрат пов`язаних з підготовкою розгляду даної справи у суді.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у вищевказаній частині.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області (61166, м. Харків, вулиця Єніна Євгенія, будинок, 18, ЄДРПОУ 37874947) про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов`язаних та внесення даних про перебування ОСОБА_1 на військовому обліку військовозобов`язаних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. 
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 виключити із військового обліку військовозобов`язаних ОСОБА_1 та виключити дані про перебування ОСОБА_1 на військовому обліку військовозобов`язаних з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І. 

Повний текст рішення складено 01.06.2026 року