ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2786/26 Справа № 175/7823/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бойко О.М. Суддя у 2-й інстанції - Макаров М. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.  
суддів – Петешенкової М.Ю., Городничої В.С.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Щербінін Євген Миколайович, на додаткове рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2025 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А : 

У червні 2025 року  ОСОБА_2  звернулася до суду з позовом до відповідача  ОСОБА_1  про стягнення аліментів
Рішенням Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2025 року позов задоволено частково та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 5000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду, тобто з 09 червня 2025 року та до досягнення дітьми повноліття, тобто щодо ОСОБА_3 до 25.05.2026 року включно та щодо ОСОБА_4 до 15.12.2028 року включно. 
У листопаді 2025 року представник  ОСОБА_2 — ОСОБА_5  звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з  ОСОБА_1  на користь  ОСОБА_2  витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн.
Подана заява обґрунтована тим, що у поданій позовній заяві було вказано попередній розрахунок суми очікуваних понесених судових витрат у зв`язку з розглядом справи у розмірі 5 000 гривень.
Додатковим рішенням Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2025 року заяву представника  ОСОБА_2 — ОСОБА_5 задоволено та стягнуто з  ОСОБА_1  на користь  ОСОБА_2  витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн.
У поданій 08 грудня 2025 року апеляційній скарзі представник  ОСОБА_1  -  ОСОБА_6  посилається на відсутність підстав для задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, скасувати додаткове рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2025 року повністю та відмовити у задоволенні заяви представника  ОСОБА_2 — ОСОБА_5  про ухвалення додаткового рішення. 
04 листопада 2025 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга  ОСОБА_2 — ОСОБА_5  на рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2025 року.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 травня 2026 року рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2025 року скасовано, а позов  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення аліментів — задоволено.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Щербінін Євген Миколайович, на додаткове рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2025 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.
Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти.
Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.
Зазначені висновки відповідають висновкам, які викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 925/81/21, від 09 лютого 2022 року у справі № 910/17345/20, від 15 лютого 2023 року у справі № 911/956/17 (361/6664/20), від 07 березня 2023 року у справі № 922/3289/21.
Оскільки, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність скасування рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2025 року у цій справі, відповідно додаткове рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2025 року також підлягає скасуванню.
Однак, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України). 
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року у справі № 530/1731/16-ц (провадження №61-39028св18) зроблено такий висновок: «якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат». 
Аналогічної позиції дотримується і Велика Палата Верховного Суду (див. постанови від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц (провадження №14-515цс19), від 04 грудня 2019 року у справі №917/1739/17 (провадження №12-161гс19)). 
Окрім того, у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N14 “Про судове рішення у цивільній справі” роз`яснено, зокрема, що оскарження додаткового рішення провадиться на загальних підставах. Якщо на рішення суду подано апеляційну чи касаційну скаргу і разом із цим порушено питання про ухвалення додаткового рішення, суд повинен спочатку ухвалити додаткове рішення, а потім надсилати справу для перегляду до суду вищої інстанції. 
У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу. 
Таким чином, встановивши, що рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2025 року в даній цивільній справі скасоване постановою апеляційного суду; враховуючи, що якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове судове рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат, тобто розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення, – колегія дійшла висновку про наявність підстав для розподілу місцевим судом понесених позивачкою судових витрат на професійну правничу допомогу, адже остаточне судове рішення у справі ухвалене Дніпровським апеляційним судом. 
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 
Суду при визначенні розміру компенсації слід ураховувати (а сторонам доводити) співмірність витрат на оплату послуг адвоката із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст. 137 ЦПК України). 
На підтвердження розміру понесених витрат на правову допомогу, ОСОБА_5 надала до заяви: копію договору про надання правничої допомоги №08С2025-ФО від 08.01.2025 року; копію Додатку №1 до Договору; копію доручення на надання правової допомоги; копії акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 03.11.2025 року; копію ордеру на надання правничої допомоги; докази поштових відправлень вчинених представником під час розгляду цивільної справи. 
Позивач поніс витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., що підтверджується матеріалами справи. 
З огляду на наведене, оскаржуване додаткове рішення підлягає скасуванню у зв`язку з скасуванням рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2025 року з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви представника  ОСОБА_2 — ОСОБА_5  від 10 листопада 2025 про ухвалення додаткового рішення місцевим судом. 
Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Щербінін Євген Миколайович — задовольнити частково.
Додаткове рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2025 року — скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Заяву представника позивача ОСОБА_2 – адвоката Мух Катерини Борисівни, про ухвалення додаткового рішення – задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 понесені нею судові витрати, витрачені на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст судового рішення складено 21 травня 2026 року.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді М.Ю. Петешенкова

В.С. Городнича