Єдиний унікальний номер: 378/414/26 
Провадження № 2/378/437/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Гуртовенко Р. В.,
за участю секретаря: Горбаченко А.О., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Ставище Київської області цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Ставищенської селищної ради Білоцерківського району, з посиланням на те, що відповідно до ксерокопій з погосподарських книг Юрківської сільської ради №5 за 1986-1990 р.р. та №9 за 1991-1995 р.р., архівного витягу від 09.02.2026р. №12.01-07-09/29, довідки Ставищенської селищної ради №26 від 30.01.2026р., житловий будинок АДРЕСА_1 (до 17.07.2020р. – Ставищенського) району Київської області, 1975 року побудови, належав до майна колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_4 , а членами ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . Їхній брат ОСОБА_3 вибув на роботу в РОВД м. Фастів з домогосподарства, після вибуття із вказаного двору не звертався за витребуванням частки з майна колгоспного двору. Без зняття з реєстрації мати ОСОБА_5 вибула з вказаного двору та проживала з ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 . Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розірвано 13.03.1998 року. Після розірвання шлюбу ОСОБА_7 обрала дівоче прізвище - « ОСОБА_8 » та в подальшому до дня смерті проживала з ОСОБА_6 . ОСОБА_1 у 1997 році вибув на роботу в РОВД м. Фастів з домогосподарства та повернувся до даного домогосподарства ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 , вибув з домогосподарства, після вибуття із вказаного двору не звертався за витребуванням частки з майна колгоспного двору. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер їх батько ОСОБА_4 , спадщину після його смерті прийняли його діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Син спадкодавця ОСОБА_3 в силу ч. 1 ст. 1272 ЦК України вважається таким, що спадщину не прийняв. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_9 , спадщину після її смерті, прийняли її діти ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . ОСОБА_1 подав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3 . Слід зазначити, що спадкоємці, уклали між собою договір про поділ спадщини та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. 29.01.2026 року на заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний будинок, нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
Позивачі просять визнати за кожним з них право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_4 на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 49,7 м2, житловою площею 33,5 м2, вартістю 130000 гривень.
В судове засідання позивачі не прибули, в позові зазначили про розгляд справи без їх участі.
Представник відповідача Ставищенської селищної радив судове засідання не прибув, відповідач належним чином повідомлений про місце, час та дату судового розгляду по справі, заяв та клопотань до суду від Ставищенської селищної ради не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, розглянувши справу та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Матеріалами справи встановлено, що відповідно до ксерокопій з погосподарських книг Юрківської сільської ради № 5 за 1986-1990 р.р. та № 9 за 1991-1995 р.р. (а. с. 14-15, 16-17), архівного витягу від 09.02.2026р. №12.01-07-09/29 (а.с. 18), довідки Ставищенської селищної ради №26 від 30.01.2026р. (а. с. 19), житловий будинок АДРЕСА_1 (до 17.07.2020р. – Ставищенського) району Київської області, 1975 року побудови, належав до майна колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_4 , а членами ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .
Адреса житлового будинку змінювалася за рішенням Ставищенської селищної ради від 18.01.2024р. №3674 "Про перейменування вулиць, провулків у населених пунктах Ставищенської селищної територіальної громади" (назва вулиці "Гагаріна" змінена на "Героїв Полку Азов") та Постановою Верховної Ради України № 807-IX від 17.07.2020 «Про утворення та ліквідацію районів», якою Ставищенський район був ліквідований, а утворена Ставищенська селищна громада увійшла до складу укрупненого Білоцерківського району.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у 1997 році вибув на роботу в РОВД м. Фастів з домогосподарства, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить запис у погосподарській книзі № 4 за 1996-2000 роки після вибуття із вказаного двору не звертався за витребуванням частки з майна колгоспного двору (а. с. 16-17, 21, 22).
Без зняття з реєстрації ОСОБА_5 вибула з вказаного двору та проживала з ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 . Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було розірвано 13.03.1998 року. Після розірвання шлюбу ОСОБА_7 обрала дівоче прізвище - « ОСОБА_8 » та в подальшому до дня смерті проживала з ОСОБА_6 . Вказані обставини були предметом розгляду Ставищенського районного суду по справі 378/670/15-ц, що підтверджується рішенням від 25 серпня 2015 року (а.с. 35-36). 
У 2005 році ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 , знялася з реєстрації з домогосподарства, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . у домогосподарство, яке знаходиться у АДРЕСА_3 , про що свідчить запис у погосподарській книзі № 4 за 2001-2005 роки (а.с. 22).
Із матеріалів спадкової справи (а.с. 48-67), встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 . Шляхом подання до Ставищенської державної нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини спадщину за законом, прийняли його діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Син спадкодавця ОСОБА_3 в силу ч.1 ст. 1272 ЦК України вважається таким, що спадщину не прийняв.
Із матеріалів спадкової справи (а.с. 68-103), встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 померла. Шляхом подання до Ставищенської державної нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини, спадщину за законом, прийняли її діти ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . ОСОБА_1 подав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3 . Слід зазначити, що спадкоємці, уклали між собою договір про поділ спадщини та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна.
29.01.2026 року на заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний будинок, нотаріус, перевіривши факт відсутності реєстрації права власності на житловий будинок станом на 01.01.2013 року за довідкою КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» № БЦ 340/1 від 13.01.2026 року та факт відсутності реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 462151521 від 26.01.2026 року, винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 33). 
Як видно з технічного паспорту, по АДРЕСА_2 розташовані: житловий будинок літера „А" з прибудовою літера «а», 1975 року побудови. До житлового будинку відносяться наступні господарські будівлі та споруди: сарай літера «Б»; сарай (прибудова) літера «б», гараж-прибудова літера «б1»; літня кухня літера «В», сарай- (прибудова) літера «в»; вбиральня літера «Г»; свердловина №1, огорожа №2 (а.с. 29-32).
Ринкова вартість будинку становить 260000 гривень, що підтверджується висновком про ринкову вартість (а.с. 34). 
Земельна ділянка для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку не приватизована, що вбачається з довідки Ставищенської селищної ради №24 від 30.01.2026р. (а. с. 27).
Відповідно до копії свідоцтва про смерть - ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а. с. 110).
Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року. 
Відповідно до п.20 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (затверджених ЦСУ СРСР 12 травня 1985 року №5-24/26) суспільна група господарства визначається у залежності від роду занять голови господарства (сім`ї). Голова господарства (сім`ї) визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім`ї за їх взаємною згодою.
Згідно статті 120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Як видно з частини 2 статті 123 ЦК УРСР (1963) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. (ст.71 ЦК УРСР (1963 року)). Позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторін (ст.75 ЦК УРСР (1963 року)). 
Правовідносини щодо спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 регулюються нормами Цивільного кодексу України (16.01.2003 року) (далі - ЦК України).
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 
Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частинами 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Як встановлено статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 
Відповідно до ч. 1, 2, 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як вбачається із частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. 
Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. 
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду про захист своїх спадкових прав за правилами позовного провадження.
З урахуванням положень ч.1 ст.15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачі отримали право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , кожен на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку,а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 120, 123, 524, 529, 553, 560 ЦК УРСР (1963 року), ст. ст. 15, 182, 1216, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270, 1278, 1297 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_4 на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 49,7 м2, житловою площею 33,5 м2, вартістю 130000 гривень.
2. Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_4 на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 49,7 м2, житловою площею 33,5 м2, вартістю 130000 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Р. В. Гуртовенко